Réžia:
Olivia NewmanScenár:
Lucy AlibarKamera:
Polly MorganHudba:
Mychael DannaHrajú:
Daisy Edgar-Jones, Taylor John Smith, Harris Dickinson, David Strathairn, Michael Hyatt, Sterling Macer Jr., Logan Macrae, Bill Kelly, Ahna O'Reilly (viac)VOD (4)
Obsahy(1)
Tajomná dráma natočená podľa celosvetovo úspešného knižného bestselleru „Kde raky spievajú“ z pera spisovateľky Delie Owens, rozpráva príbeh o mladej žene Kyi, ktorú v detstve opustila celá jej rodina a až do dospelosti vyrastala sama v nebezpečných močiaroch Severnej Karoliny. Celé roky sa šírili v pokojnom mestečku Barkley Cove strašidelné historky o „Dievčati z močiara“, ktoré izolovali Kyu od miestnej komunity. Keď sa v Kyinom živote objavia dvaja mladí muži z mesta, začne sa postupne otvárať novému, neznámemu svetu. Lenže vo chvíli, keď v mestečku dôjde k vražde jedného z nich, miestna komunita ju bezdôvodne označí za hlavnú podozrivú... (Itafilm)
(viac)Videá (3)
Recenzie (230)
Ísť do kina na Where the Crawdads Sing bol tak trošičku risk, netušila som, do čoho idem, či ma film zaujme, mená hercov mi nič nehovorili. Tu na čsfd ho zatiaľ hodnotilo len okolo dvadsať divákov a hodnotenia boli všetky od odpadu až po päť hviezdičiek, ale uistili ma recenzie na imdb. V kine sme boli samé ženy a úplne to chápem, no určite sa nájdu aj muži, ktorým sa film bude páčiť. Ak máte radi silné príbehy, radi sa kocháte v krásach prírody a máte radi drámy, ktoré vás aj dojmú, aj prekvapia (záverečný twist), tak potom smelo do toho. Dôverovala som aj Reese Witherspoon, že asi by sa nepodieľala len tak na hocijakom filme, tušila som, že za tým bude niečo zaujímavé. Takým bonusom a pre mňa milým prekvapením je originálna pieseň "Carolina" od Taylor Swift. Páčili sa mi aj herecké výkony. Najlepšia bola malá Kaya. Mohli ale ukázať, ako sa stalo, čo sa stalo, najmä preto nedávam piatu hviezdičku. Niekto si vyberá filmy aj podľa toho, či ho niečím zaujme filmový plagát. Myslím si, že konkrétne tu bol výber trošku nešťastný, je to veľmi nezaujímavý a nelákavý plagát, nenechajte sa však odradiť. Močariská v North Carolina asi nikdy neuvidím, som rada, že aspoň takto prostredníctvom tohto príbehu som sa tam mohla na dve hodinky preniesť. Videné v OV, Cineplex Mannheim. 75%. ()
Jožin - pardon, Holka z bažin prožívá kruté dětství, kde od ní utečou v postupném pořadí úplně všichni členové rodiny. Nakonec se postupem času odvrátí i zbytek společnosti od ní, příběh plný reciproční nenávisti. Nakonec se zjeví láska, která všechnu tu hořkost tak trochu osladí. Pro zajímavost ohledně konce doplním úryvek z básně, která říká, jak to ta koc vlastně udělala. Spoiler alert. "The last step, a trap. Down, down he falls." (viz posunutá mříž na počátku). ()
Wow. Zpočátku se WtCS tváří jako soudní detektivka, ale ta velmi rychle přejde do čistého story-dramatu, což se mi zpočátku jevilo nepříliš šťastné, ale záhy jsem zjistil, že se mi tady vypráví příběh tak silný a precizně vykreslený, že mám po zhlédnutí pocit, jako bych hlavní postavu znal roky. A tohle je emoce, které se mi během naprosté většiny filmů nedostane. Máme tady základní premisu soudního "hádej, co se stalo" podloženou mrazivě odvyprávěným příběhem odehrávajícím se ve vizuální slasti v bažinách, s excelentní hlavní herečkou a emocemi jak na horské dráze. Ve finále se dočkáme i hutného soudního procesu a atmosfericky silného rozsudku a jakkoliv se mi závěrečný pětiminutový epilog se stárnoucími postavami nelíbil, respektive byl spíše navíc a zbytečný, tak finální twist v posledních vteřinách mě teda dostal do kolen. Solidní filmařina a přesně ten film pro všechny typy diváků. ()
Jestli něco, tak tenhle film změnil žebříček mých oblíbených filmových bažin, kdy první místo stále drží Shrekova bažina, ale druhé místo je nově obsazeno právě Kyeninou bažinou a Artaxova bažina se tak odsunula na třetí místo. Co se mi tu krom opravdu krásně vyobrazené bažiny velice líbilo byla Daisy Edgar-Jones (ona se mi vlastně líbila zatím všude, kde jsem ji viděla). Stydlivou, zavrhnutou dívku z mokřin zahrála přesvědčivě dobře. Dějová linka s vraždou byla fajn, do poslední chvíle jsem netušila, jakej rozsudek si porota nakonec usmyslí. Co mi vadilo byla dle mého nelogičnost základů, na kterých je příběh postaven. Já nevím, nepřijde mi pravděpodobný, že by cca 8letá dívenka žijící samotná v bažinách mohla 10 let utíkat před sociálním pracovníkem ve stylu „vždycky když přijde, schovám se za keř“ a že by nikoho z města nenapadlo zakročit. Kdybych věděla, že je tak lehký vyřešit těžký životní situace sedím za keřem každej druhej den. Moc se mi líbilo, jak elegantně vždycky přeskočili zimu a šup hezky do teplého léta, kdy je přežití v bažině hračka. Co se lovestory týče je tahle jedna z těch horších, nějak jsem jim to nemohla uvěřit. Byla to milá podívaná, ale nic převratného. ()
Romantika,mladé dievča ktoré vidí v čoraz kalnejšom obzore vody rybníka,každé ráno stále nádej večera ked sa bude môcť tešiť na východ slnka splívajúceho veriac zrazu s krajšou hladinou po ktorej poletí späť do zajtra ,postaviť vetrom jesených umierajúcich listov,prečkajúc zimu jarný strom života z obrázkov sily utkanej slabosťou,nájsť toho pravého,vstať z popola zmieriť sa s bolesťou znovu vzplanúť ucítiť teplo lúča zažiť leto a rokmi času zomrieť s odrazom lásky v slze ktorou naposledy rozbrieždi rybník pre ktorý stálo za to byť raz popolom!(ano tú inšpiratívnu pesničku si púšťam už od rána a nieje z tohoto filmu priznávam,ešte mám v pláne Cool od G.Stefani...) ()
Galéria (30)
Fotka © Sony Pictures Entertainment
![Kde raky spievajú - Z filmu](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w663/files/images/film/photos/166/162/166162497_d965f3.jpg)
Zaujímavosti (16)
- Počas titulkov sa objavia Kyine (Daisy Edgar-Jones) kresby. (Pat.Ko)
- Keď sa Chase (Harris Dickinson) a Tate (Taylor John Smith) bijú v prístave, v širokom zábere je vidieť, že Harris Dickinson takmer stratil ľavú topánku. Scéna sa prekríži s iným pohľadom a topánka je znova na nohe. (Pat.Ko)
- Všetky adresy vydavateľov, ktoré Tate (Taylor John Smith) dáva Kye (Daisy Edgar-Jones), majú PSČ. V roku 1962 jej dal zoznam; prvé poštové smerovacie čísla boli zavedené až 1. júla 1963 a bežne sa používali až koncom 60./začiatkom 70. rokov 20. storočia. (Pat.Ko)
Reklama