Réžia:
Kurt WimmerScenár:
Kurt WimmerKamera:
Dion BeebeHudba:
Klaus BadeltHrajú:
Christian Bale, Dominic Purcell, Emily Watson, Christian Kahrmann, Sean Bean, David Hemmings, Dirk Martens, Angus Macfadyen, Taye Diggs, Sean Pertwee (viac)VOD (3)
Obsahy(1)
Chladný svět budoucnosti, kde svoboda a cit jsou mimo zákon. 21. století, svět po třetí světové válce. John Preston je zvláštní agent vycvičený k trestání lidí, kteří nedodržují společností stanovená pravidla. Striktní režim světa budoucnosti likviduje každého, kdo projeví cit či ukrývá knihy, umělecká díla či hudební nosiče. Ty jsou totiž zakázány, protože umějí vyvolávat emoce a ohrožují tak umělou stabilitu totalitního státu založeného na strachu a represi. Co se stane, když agent s povolením zabíjet všechny, kteří se nějakým způsobem pokoušejí vymknout tomuto nesnesitelnému životu, vynechá svou povinnou pravidelnou dávku Prozia - drogy zbavující lidi emocí? A co se stane, když tento muž vzápětí potká krásnou a citlivou mladou ženu, která je odsouzena k smrti? Johnovi nezbývá než přehodnotit vše, co dosud bezduše vyznával, a pokusit se zachránit svět i sebe samotného. (oficiálny text distribútora)
(viac)Recenzie (1 192)
Včera jsem snímek viděl, snad po 10 letech, znovu a neztratil nic ze své atmosféry. Baleuv výkon je tradičně vynikající, přerod z "robota" na cítící lidskou bytost je skvěle zahraný. Akce vynikající, doba pochmurná, některé efekty jsou zastaralé, naštěstí jich je ve filmu minimum. Film má nezaměnitelnou atmosféru a některé scény se vám vryjí do paměti. ()
Equilibrium si zahrává s očekáváním diváka. Kdo čeká ponurou totalitu a temný příběh z 1984, tomu výsledný příběh může připadat plochý a předvídatelný. Kdo čeká akční béčko o ničem, může být překvapen hloubkou, filozofickými motivy a příběhovými zvraty. Kdo čeká vymakanou akční řežbu, může být zklamán nerealističností akčních scén, kdo čeká lehkou slátaninu, bude překvapen stylizovanými akčními scénami inspirovanými například Matrixem. Je málo filmů, které jsem viděl tolikrát, jako Equilibrium, a stejně mě pořád baví. Z hlediska zpracování a řemeslnosti se jistě nejedná o nějaké vysoké umění, nebo nejdokonalejší film. Z hlediska zábavy a diváckého zážitku má hodně co nabídnout a pokaždé, když ho vidím znovu, akorát si utvrzuje své místo mezi mými nejoblíbenějšími filmy. ()
🔴 Chci sledovat znovu: určitě NE. ()
Problém tohohle filmu je, že neví, o čem je. Většina těch, co emoce mít nemají, je totiž mají, autorovi to ale zřejmě nedochází. Nebo možná i jo, ale doufá, že to nedojde divákům. Což se zběžném procházení komentářů asi povedlo. Ale vždyť i ten Diggs projevuje emoce v každé scéně. I v každém boji ti vojáci projevují emoce. Je ovšem zřejmé, že bez emocí by nikdo ten film nevydržel. Až na pár šílenců, kteří by film s lidmi bez emocí dokázali pochopit. A pokud jde o to, proč by si lidi dobrovolně píchali něco proti emocím? To je vcelku logické. Jednak je bez emocí lehčí žít. Za druhé, v tom systému by to byla skoro nutnost, pokud chtěl člověk přežít. ()
Téma není špatné, i když od Godardova Alphaville už tisíc krát omílané (a z filozofického i psychologického hlediska dost nepravděpodobně uchopené, neboť většina režimů využívá k ovládání společnosti právě emoce a riziko pro ně představuje spíše racionalita než cit), ale budiž. Trochu napětí i nějaký děj to s sebou nese, jen pořád nedokážu pochopit, proč ve všech filmech podobného ražení, musí být tolik (naprosto zbytečných) rádoby bojových scén a když už tam jsou, proč jejich účastníci byť ozbrojení střelnými zbraněmi a odění do moderních oděvů, musí při boji cvičit tu směšnou gymnastickou sestavu, hopsat, skákat a hekat jako pomatené opice (totéž se týká třeba i Matrixu). ()
Sci-Fi žánr zrovna nepatří k mým oblíbeným, ale tohle jsem zhlédnul bez problémů a dokonce se i bavil. ()
Vraj zabránili vojnám... Až na to, že intenzita každodenných prestreliek, ničenia, spaľovania a iných hrubostí tromfne hociktorý vojnový film. Dejová línia primitívna, bez podstatných zápletiek. Jedným slovom: sprostosť. ()
Když jsem viděl Equilibrium poprvé, byla to fajn dystopie s trochu absurdním nápadem a akcí. Když jsem si ten film pouštěl nedávno, v době Covid Games, celkem mě zamrazilo, že ten nápad s Proziem zas tak absurdní není. ()
Já opravdu nejsem již velkým fanouškem postapokalyptických dystopických sociálněkritických filmů založených na pobírání chemikálie, která mění lidi v monstra. Sexmise v tomto byla dostatečná a navíc ftipná, tohle není. Namísto toho je tu spousta jakoby kouzel jak z Matrixu, a asi jedíný, co se mi líbilo, byly oči Emily W., ani jsem dosud netušila, že takový má. Scénárista je neušetřil plamenů. Sympatizovat ve filmu není s kým. Snad s dítětem. ()
Ten film dělá trochu zkratky, zjednodušení, ale postavy se nechovají dementně, nesmyslně, aby scénárista dostal děj, kam chce a má ohromnou bezůtěšnou atmosféru s perfektní hudební kulisou. Je to perfektní béčko. ()
Reklama