Réžia:
Juan Antonio BardemScenár:
Santiago MoncadaKamera:
Juan GelpíHudba:
Waldo de los RíosHrajú:
Marisol, Jean Seberg, Barry Stokes, Juan Antonio Bardem, Perla Cristal, Gustavo Re, Gérard Tichy, Goyo Lebrero, Rafael Luis Calvo, Marta Martorell (viac)Obsahy(1)
Chris Miller (Marisol) je narušená mladá dívka, která si nese trauma z dětství, Chris žije na odlehlém panském statku společně s její nevlastní matkou Ruth (Jean Seberg) v podivném, částečně lesbickém, vztahu. Mezitím jedné deštivé noci mladý tulák zabloudí právě u onoho izolovaného sídla, kde požádá o dočasný azyl a začne se starat o opravy a práce na zahradě. Za čas si získá u obou žen jistou náklonnost a sympatie a zanedlouho se s nimi vyspí. Přítomnost muže však za vyvolává napětí mezi matkou a dcerou. Ve městě také zároveň dochází k tajemným a otřesným vraždám. Mladý muž cítí, že v domácnosti je něco prohnilého a když dorazí zpráva o vraždách k oběma ženám, stane se sám podezřelým. Je ale opravdu někdo z hlavních hrdinů nějakým způsobem zapojený do oněch ohavných vražd a přijde se na to dříve, než dojde k tragédii? (Karlos80)
(viac)Videá (1)
Recenzie (10)
Velké překvapení tahle 70s španělská záležitost. Co do žánru tak se dá říct že film je dobrým melodramatem, okořeněným o prvky psychologického thrilleru a hororu. Tohle není úplně čisté giallo, i když některé žánrové trademarky by se tu jistě našly. Film se odehrává v nádherné přírodní scenérii (připomínalo mi to Švédsko, ale bylo to někde ve Španělsku). Celý film si vystačí jen se třemi hlavními aktéry, kde časem vzniká určité pouto a my jsme svědky klasického milostného trojúhelníku. Současně tu však v městečku řádí tajemný zabiják v pláštěnce a se srpem v ruce! Hvězdná Jean Seberg (nevlastní matka Ruth), na sklonku své herecké kariéry, která původně hrát ve filmu nechtěla a byla dost rozpačitá s tím přijmout roli (bylo to prý kvůli jeho odpornému obsahu), jemná a zajímavá mladá herečka Marisol (Chris, moc hezká a příjemná sexy dívka, která si nese bolestivé trauma z mládí, kdy byla ve sprše znásilněna) a Stokes (Barney) jako mladý tulák, který jedné deštivé noci zabloudí a poté se na čas stává hostem u oněch dvou žen. Co mě na tomto filmu překvapilo? Tak to zcela určitě byly na svou dobu docela překvapivé, grafické vražedné sekvence (ve filmu celkem tři, kdy pak zvláště ta rychlá vyvraždovací v rodinném domu a lá slasher, mne velmi mile překvapila, o té krásně zpomalené finální ani nemluvím). Velmi dobrý film, zajímavý příběh (ale nic originálního), krásná kamera, luxusní příroda a temná a tajemná atmosféra která vás určitě chytne, a v neposlední řadě i svěží hudební skóre. Neprávem zapomenuté španělské mistrovské dílo, které doporučuji všem, nejen příznivcům eurohororu. ()
Na začátku je brutální vražda, kdy žena, co si vzala domů na čas tuláka, je rozbodána tak, až její krev vymaluje zdi. Příběh se pak přesouvá na nedalekou farmu, kde žije Ruth se svojí nevlastní dcerou Chris, jejíž otec od nich před rokem odešel. V deštivé noci se objeví neznámý mladík Barney s kytarou a batohem a tajně přespí ve stodole. Tam ho ráno objeví Ruth, která chce, aby odešel. Nakonec zůstává a mezi trojicí dojde k psychologické hře na kočku a myš. Chris má děsivé stavy, když prší, a tady leje skoro každou noc. Vybavuje se jí totiž traumatický zážitek z dětství. A zatímco s Ruth se Barney několikrát vyspí, tak Chris to psychický blok nedovolí, takže ne. A pak dojde na sousední farmě k masakru... Tentokrát mi to fakt sedlo, i když jsem si nejdříve myslel, že půjde jen o klasický psychothriller. Honička v domě intenzivní, závěr výborný a logický. Jen ve skutečnosti by ta silnici nepukla. Ale chápu, že šlo o symboliku. Výborná hudba a slušivý vizuál. ()
Španělský sedmdesátkový giallo/thriller na téma - odlehlé luxusní sídlo, milostný trojúhelník, intriky, manipulace. Podobné komorní filmy točil v letech 69-71 Umberto Lenzi a zdaleka nejen on, proto si troufám tvrdit, že na rok 73 je toto téma již poněkud vyčpělé. K tomu mi děj, hlavně v první polovině, připadal lehce přesládlý, ale celek naštěstí zachraňuje zajímavá zápletka, stylový vizuál, krásné venkovské prostředí, hustá atmosféra v povedeném závěru a v neposlední řadě rozkošná prdelka Marisol 🤤. ()
Komorný španielsky psychotriler síce ničím extra nezaujme, ale dokáže si po celý čas držať istú dávku napätosti. Divák čaká, čo sa stane v nasledujúcich chvíľach, aj keď to najpodstatnejšie sa odohráva až v závere. Dovtedy je to taká psychodráma o troch postavách. Záverečný zvrat prekvapí, aj keď spätne mu čo do dôslednosti i logiky čo-to chýba. Na druhej strane pobaví reportáž v televízii, kde inšpektor ešte pred nájdením vraha smelo komunikuje verejnosti vyšetrovateľké výsledky i následné postupy. Byť vrahom, má u mňa panáka. ()
Takovej typickej thriller se třemi hlavními postavami a jednoduchou zápletkou. Takhle se točilo před rokem 1970 (viz. např. Lenziho trilogie) a už tehdy to bylo ohrané. Podobnej námět nemá už moc čím překvapit. Ono taky není moc možností jak ho nějak originálně ukončit. V oblasti řádí sériový vrah v masce Chaplina (trošku bizarní, co? :). No pak přichází scéna, kdy obět vrahovi říká, že ho vzala na milost když se znenadání objevil jako tulák před jejími dveřmi... a Chaplin si připisuje další zářez. Následně pozorujeme dvojici psychicky narušených a zvrácených žen, dcery a nevlastní matky. Matka po ránu ve stodole nalezne tuláka. Tak a nastává celofilmová otázka, jestli ten tulák není náhodou oním vrahem. Triviální zápletka roztahaná na 100 minut mě trošku nudila. Dvě hlavní představitelky jsou naštěstí alespoň dost sexy. K vrcholu filmu patří vražedná sekvence ubodání jedné oběti. ()
Reklama