Réžia:
Wolfgang BeckerKamera:
Martin KukulaHudba:
Yann TiersenHrajú:
Daniel Brühl, Katrin Saß, Maria Simon, Čulpan Chamatova, Florian Lukas, Alexander Beyer, Burghart Klaußner, Michael Gwisdek, Marc Bischoff (viac)Obsahy(1)
Originálním a velmi humorným způsobem se k nedávné historii bývalého Východního Německa vrátil režisér Wolfgang Becker. Příběh začíná v roce 1989, kdy nadšeně socialistická paní Kernerová upadne do kómatu, když uvidí v televizi svého syna, jak se účastní protistátní demonstrace. V kómatu přetrvá celých 8 měsíců a zaspí tak pád berlínské zdi, sjednocení Německa i konečné vítězství kapitalismu. Po jejím procitnutí je pak na jejím synovi Alexovi, aby dle doporučení lékařů zabránil šoku, který by ji mohl zabít. Alex začne v panelákovém bytě o výměře 79m2 rozehrávat velkolepou mystifikaci. Paní Kernerová připoutaná na domácí lůžko si tak dále užívá socialismu a tv zpráv s líbajícími se soudruhy (netuší, že si synáček zařídil své malé TV studio, kde se svými kamarády připravuje dobové zprávy).
Zavzpomínejme si na motocykly Simson, krepsilonové ponožky, vzorkované tapety, víkendové kempy, optimistické znělky televizních novin, starty Sputniků... (oficiálny text distribútora)
(viac)Recenzie (449)
parádní náměť, trošku naivní a nedotažený. ()
Po všech pozitivních ohlasech z mého okolí je to celkem nudné zklamání. ()
Hodnotenie je predbežné; film som videl kedysi dávno na hodine nemčiny a musím si ho preto pozrieť znova. Spomienka na falošné televízne správy a snahu zohnať uhorky neexistujúcej značky ma však rozosmeje aj dnes. A to je vlastne ďalšie plus - na vtipný (a zároveň pocitovo reálny) nemecký film tak často nenarazím. ()
Čekal jsem "řachandu", nakonec se mi dostalo posmutnělého komorního dramatu. Ten snímek je vlastně hodně depresivní. Jasně, scény samy o sobě jsou minimálně k pousmání, ale celkově má snímek tak zvláštní atmosféru, že jsem jenom zíral. Je to především pohlazení po duši. Pro snímky tohoto typu mám slabost. Nejvíc se mi líbil konec, takhle mě naposledy dojal Forrest Gump. ()
VHS/// Obsazení 6/10 Děj 7/10 Hudba 8/10 Efekty 6/10/// +zajímavý příběh, dobrá hudba, Daniel Bruhl v hlavní roli -možná pomalejší tempo, rozhodně to není komedie, jak jsem původně očekával/// Na tenhle film jsem se dlouho těšil. Už od té doby co jsem zhlédl trailer. A i když tento film rodiče nějakým způsobem odsuzovali a zvlášť mamce se nelíbil celkově styl tohoto filmu, já jsem do něj celkem bez problému pronikl. Ve výsledku je film více ciltivý než jsem očekával. Je tedy i méně zábavný a především se zaměřuje na vykreslení tehdejší doby z pohledu mladého kluka. (Jen si říkám, dobře, že jsem tehdy ještě nechodil ani do školy, asi bych něchtěl zažít takové starosti života.) Ten se musí vypořádát s náhlou změnou situace a vpravdě, vypořádá se s tím zajímavým spůsobem./// Celkem 68%/// ()
Příběh je zajímavý a místy i vtipný, ale celkové ladění filmu mi spíš připomíná melancholickou tragikomedi. Bohužel má ale film hodně přehnanou stopáž a tak je děj většinou hodně rozvláčný a nudný ()
Lenin je úžasně emocionální film. Humor a vážné scény se tu střídají opravdu bleskově, někdy možná až na mezi únosnosti (scény z nemocnice). Vycházel jsem z kina úplně rudý a hlava mi bujela přemírou tlaku od zadržování slz. Dokonce jsem litoval, že jsem v té době chodil do první třídy a byl jsem holt mimo obraz. O to víc jsem se soustředil na reakce lidí, kteří "tím" prošli a byvil jsem se společně s nimi. PS: Promiň Civale, Tosime atd., ale Pupendo je oproti Good bye, Lenin! pouze malý nedozrálý studentský filmeček bez špetky skutečných emocí - toť můj názor. PSS: Báječně nápaditou režii, brilantní herecké výkony především mladých herců a příjemně poetickou hudbu si nemůžu vynachválit. ()
Dost pravdivé, reálné a taky pochopitelné, jak lžou matce, tím to bylo místy dojemné a upřímné. Nějaké momenty mi přišly opravdu komické, na druhou stranu mi tam chybělo možná o něco víc emocí? Nevim... Nejlepší scéna byl ten řev na střeše s tím ohňostrojem :) Takže byl to fakt přirozenej film, ale i přesto mi to přišlo moc dlouhý a asi né tak zábavný... Ale musim dodat, že film doprovázela příjemná hudba... a něco mi připomínala :) ()
[6/10] (Barevný/Čb. /// Produkce: Stefan Arndt, Marcos Kantis, Manuela Stehr /// Scénář: Wolfgang Becker, Bernd Lichtenberg /// Kamera: Martin Kukula /// Hudba: Yann Tiersen) [1001 FILMŮ, KTERÉ MUSÍTE VIDĚT, NEŽ UMŘETE] ()
Tento film je vhodné alibi pre ľudí, ktorým vysvetľujem, že naša spoločnosť by sa mala vysporiadavať s útrapami komunizmu dôstojnejšie, ako tragikomédiami s ráznymi figúrkami. Áno, Good bye Lenin je aj tragikomédia, lenže okrem nej Nemci boli schopní natočiť aj serióznejšie snímky k danej tématike. My a naši susedia až oveľa neskôr. Protagonisti tohto zábavného, ale aj melancholického a tragického príbehu sú uveriteľní ľudia s uveriteľnými pocitmi a logickým chovaním. Na rozdiel od Hrebejkových diel a Občianskych preukazov sa odohráva až po páde komančizmu, takže ďalší protiargument hore spomenutým ľuďom. ()
Přetrpí-li člověk poměrně nezáživný úvod, tak je velká šance, že si nadcházející část užije. Jakmile Daniel Brühl roztočí pro maminku to divadýlko, které by ji mělo po krůčcích usnadnit návrat do reality, tak je to místy opravdu kouzelné. Dost mi to hlavní myšlenkou připomínalo tento úžasný film, který touto cestou zároveň nejvřeleji doporučuji. Jinak Brühl je hrozně cool a pěkně se na něj kouká. Div, že mi z něj nenavlhlo spodní prádlo. Naštěstí žádné nenosím. Jeho maminka byla také dost fajn. Zbytek už byl fajn méně. Zejména jeho sestřička mě hrozně iritovala. Myšlenka je vážně moc pěkná. Takové věrné téma, které za žádných okolností nemůže dopadnout zle. Jen jsem od filmu prostě nedostal nic navíc. Prostě příjemně strávených 120 minut. Rád bych ocenil i soundtrack. Dost mi k atmosféře seděl. Viděno v rámci 5hvězdičkové výzvy. Film mi vybrala uživatelka Mireldis. ()
Zajímavý německý snímek s dost originálním námětem. Nabízí nám docela netradiční pohled na přechod režimu v NDR a jak se s ním různí lidé srovnávali. Daniel Brühl tu hraje kluka, jehož matka během nepokojů dostane infarkt a upadne do kómatu. probudí se za osm měsíců, kdy už je nový režim a o ničem neví. Protože byla zapálená komunistka a jakýkoliv stres by mohl zhoršit její stav, rodina se rozhodne ji v tom nechat. Tím začne nekonečný kolotoč šíleností, kdy se matku snaží udržet v onom starém režimu, a to od nábytku, přes sousedy a přesypávání potravin až po natáčení falešného zpravodajství. Má to určité kouzlo a rozhodně stojí za to to vidět. Brühl tu má dost dobrou roli. "Máte okurky?" ()
Čekal jsem něco trochu jiného... ale co, nebylo to špatné. Někdo se tu inspiroval (přiznaně) 2001, nepřiznaně Mechanickým pomerančem a Sladkým životem (jen místo sochy Ježíše transportovali Stalina...) ()
Vlastně docela vtipný film o tom, jak je potřeba socialistické mamince zatajit po pár měsících v kómatu pád Berlínské zdi. :D ()
Námet o súdružke, ktorej kóma neumožnila sledovať zjednotenie Nemecka v reálnom čase, a ktorej museli príbuzní vybudovať v izbe skanzen NDR bol celkom dobrý na úspešnú komédiu. To by však museli byť u kormidla úplne iní tvorcovia. Táto skupina to celé ťahala k ostalgii a brnkala na strunu tým, čo si dodnes mrmlú: "Za socializmu bolo lepšie." Takže o komédii sa nedá vravieť ani náhodou. Netrúfam si nejakým pojmom nazvať to, čo im z ich snaženia vyšlo. V každom prípade barnumská reklama pritiahla k filmu množstvo divákov, ktorých potešilo, že vo filme vidia predmety a počúvajú slovné obraty, ktoré ich vracajú do nedávnej doby, keď všetko bolo predvídateľné a riadené zhora. ()
Vynikající scénář podpořený perfektní režií. Zábavné, dojemné, dramatické a další scény prostříhávané archivními záběry se nijak netlučou, naopak se vzájemně doplňují. Daniel Brühl je přesvědčivý, ale i jeho kolega z práce Florian Lukas je zajímavější – prostě tu Evropskou filmovou cenu nechápu. Pro krásnou Čulpan mám dlouhodobou slabost a suverénně nejlepší herecký výkon podává Katrin Saß v roli matky. ()
Zaskočilo mě, že tenhle film byl natočený až v roce 2003. Znovu nepříliš vydařená potřeba ukázat, jak byl ten komunismus špatný, ale pokud jim byl někdo nasátý, tak se s ním těžko loučil. Komunimus bylo stejné náboženství, jak je tomu u jiných náboženství. VÍRA V LEPŠÍ BUDOUCNOST, NEŽ JE NEUSPOKOJIVÁ PŘÍTOMNOST. Podobně se to "dařilo" i zde, prakticky veškeré snahy v devadesátých letech ukázat jak byl ten komunismus strašný! Daří se to jen v okrajovějších žánrech, jako je dokument.. Ale ne v hraném filmu! Kde je jádro pudla? Zde je to jasné. Zde nikdo změnu nechtěl! Nikdo o ni neusiloval. Těch pár lidí, to je kapka v moři. A co jsou lidi zač, co chtějí, tak to už je dneska jasnější. Stačí jim přihlouplé filmy, pohádkové, a potřeba ukázat někoho jako nepřítele. A přece obdivuji ty, co komunismu věřili a rozhodně to vždy nebyli lidi vyžraní, lidi toužící jen po majetku, ale po snaze vylepšit přítomnost. Abych to jasně ukončil. Spisovatel A.LUSTIG byl jednou otázán, proč byl komunistou. Odpověděl na to, že poznal v koncetráku komunisty jako ty nejlepší a nejcharakternější lidi, byli to jeho vzory. A chtěl být jako oni. Ano, kdo takovým, jako je A. LUSTIG dá příklad, je pro ně autoritou, tak chtějí být jako ta AUTORITA. A je jedno jestli je to komunista, katolík, bahai faither či muslim. Ale lid nechce víru, tedy ti lidé, kteří mají pocit, že oni sami žijí navždy, že smrt se týká jen jiných lidí. Co se týče tohoto filmu samotného, tak k němu se nedá nic dodat. Originalita? To snad ne. Jde jen o rozvedenou anekdotu, nic víc! ()
Největším kladem tohoto filmu je podle mě námět, který je vskutku originální, šlo z něj ale vytěžit více. Především ve vážných momentech je fim občas trochu nudný, zato ty vtipné sekvence jsou opravdu vtipné. Rozhodně by Leninovi přidalo kdyby skončill emotivním setkáním s otcem, konec působí dosti nastavovaně. ()
Inteligentná takmerkomédia. Príjemne zahraný film len nadhadzuje problémy doby, ale aj to stačí na fantastický zážitok. ()
Velké zklamání. Po celý film jsem doufal, že přijde: 1) velmi dobrý konec 2) dějový zvrat 3) něco neočekávatelného a nebo aspoň, že ta stopáž neni 2 hodiny. Bohužel jsem se nudil. Dost mi to připomínalo Pupendo, které tedy hodnotím daleko lépe ()