Réžia:
Wolfgang BeckerKamera:
Martin KukulaHudba:
Yann TiersenHrajú:
Daniel Brühl, Katrin Saß, Maria Simon, Čulpan Chamatova, Florian Lukas, Alexander Beyer, Burghart Klaußner, Michael Gwisdek, Marc Bischoff (viac)Obsahy(1)
Originálním a velmi humorným způsobem se k nedávné historii bývalého Východního Německa vrátil režisér Wolfgang Becker. Příběh začíná v roce 1989, kdy nadšeně socialistická paní Kernerová upadne do kómatu, když uvidí v televizi svého syna, jak se účastní protistátní demonstrace. V kómatu přetrvá celých 8 měsíců a zaspí tak pád berlínské zdi, sjednocení Německa i konečné vítězství kapitalismu. Po jejím procitnutí je pak na jejím synovi Alexovi, aby dle doporučení lékařů zabránil šoku, který by ji mohl zabít. Alex začne v panelákovém bytě o výměře 79m2 rozehrávat velkolepou mystifikaci. Paní Kernerová připoutaná na domácí lůžko si tak dále užívá socialismu a tv zpráv s líbajícími se soudruhy (netuší, že si synáček zařídil své malé TV studio, kde se svými kamarády připravuje dobové zprávy).
Zavzpomínejme si na motocykly Simson, krepsilonové ponožky, vzorkované tapety, víkendové kempy, optimistické znělky televizních novin, starty Sputniků... (oficiálny text distribútora)
(viac)Recenzie (449)
Příjemný průvodce berlínskou režimní obrátkou. ()
Na začiatok by som začala s UPOZORNENÍM, že toto nie je komédia, plná stupídneho humoru, ktoré v dnešnej dobe s veľkou obľubou "žerú" pubertiaci. Tento film má hlbokú myšlienku, ktorú dnešná mládež nevidí od regimentu tupých, nič nehovoriacich filmov. Povedzte mi čo je na tom zlé alebo hlúpe, že syn sa snaží odvďačiť svojej matke všetko, to čo jej ona kedysi poskytla a chrániť ju v ťažkých chvíľach, hmm?! ()
Pravdivý film o odstrašující síle propagandy s pár velice vtipnými momenty. Na to, že Německé filmy absolutně nesnáším a mám k nim už před shlédnutím despekt, se tento zařadil k mým dvoum oblíbeným ( Lola běží o život, Klepání na nebeskou bránu). Smrt konumismu i komunistům. ()
Není moc pěkné upadnout do komatu, spát... opravdu dlouho a probudit se v naprosto novém světě, protože ten starý spadl stejně jako jistá zeď. Ještě, že paní Kernerová má tak citlivého a obětavého syna. Ale chtěl bych vidět, jak dlouho by jí dokázal lakovat... ()
Je v německé kinematografii jeden dobrý zvukový film (tj. jeden dobrý film kromě Metropolis, Cagliariho a Nosferatu)? Na počátku tohohle filmu stál vynikající nápad – někdo je donucen zachovat na ploše jednoho bytu celou NDR. A ten nápad se ztratil v houštině zbytečných vedlejších zápletek, postav a prázdných dialogů. Ztratila se celková myšlenka, ztratilo se poselství, ztratilo se všechno kromě demence a uslintané romantiky. Jestli to mělo být poetické, nevšiml jsem si, jestli to mělo být vtipné, nesmál jsem se a já kacířsky zastávám proklínaný, bludný a tmářský názor, že vtipu by se člověk měl smát. Pro mě - a asi jen pro mě - jeden z nejhorších filmů vůbec. ()
Co vsechno jde udelat z lasky k matce! ()
Christiane Kernerová, nadšená komunistka, při nehodě upadne do kómatu, ve kterém stráví několik měsíců. Těch měsíců, během kterých proběhnou v NDR obrovské politické změny, pád Berlínské zdi, sjednocení Východního a Západního Berlína, odstoupení prezidenta Ericha Honeckera. Nová politická situace by ale mohl způsobit šok, který by mohl Christiane zabít, a tak se její syn Alex rozhodne vybudovat v jejich bytě iluzi původního NDR. Za pomoci přátel z televize začne připravovat televizní zprávy, shání původní zboží, a celkově udržuje svoji matku v blažené nevědomosti. Jenže pravda se nedá skrývat věčně ... K filmu jsem se hrozně dlouho odhodlával, protože jsem očekával, že to bude podobná ptákovina, jaká leckdy vzniká i u nás. Jenže opak byl pravdou - už dlouho jsem neviděl tak hezky a citlivě natočený film. Možná je to i tím, že jsem dobu minulou taky zažil, a že si velmi živě pamatuju doby, kdy v obchodech bylo poloprázdno (jasně, dá se polemizovat s tím, že sice dnes máme desatero druhů okurek, ale žádné nechutnají tak jako dřív...). Výborně jsem se bavil i tím, jak se Alex brilantně vyrovnává s nečekanými situacemi (jako je reklama na CocaColu na protějším paneláku). Víc takových filmů prosím!!! ()
Tento film není komedie, ale spíš bych to nazvala dramatem až s prvky depresivními. Je to dobrou ukázkou toho, jak pro milovaného člověka uděláte maximum, pokud nechcete, aby mu bylo ublíženo. Německo před a po pádu Berlínské zdi - sama si to nepamatuji, ale změny, které nastaly by jistě s matkou otřásli takovým způsobem, jakým její syn předpokládal a nechtěl, aby dostala další infarkt. Proto jeho úsilí nechat vše při starém a vytvořit "iluzi" státu, který matka milovala - považuji za největší oddanost a lásku k této milované ženě. Scéna se skříní i s bankovkami byla jedna z nejlepších, ale natáčení projevu před budovou s nápisem Coca Cola či v knihovně - perly ;) ()
První polovina filmu je výborná - má spád, scénář je jeden hlod za druhým, je to vtipné a velmi zábavné. Po hodině stopáže snímek ale začne hrát na "vážnější notu", akce už moc nezbývá, je to utahané a takové televizní. Proto nemohu dát 4*, ačkoli první půlka by si je zřejmě zasloužila. Přesto jako celek je to milý a lidský film s výborným Danielem Brühlem v hlavní roli. ()
Německé, převratové, rodinné, vtipné, citlivé, smutné, zajímavé. Film o převratu v Německu, o dětské obětavosti uchránit matku socialistku informací o skutečném světě, o spoustě kostlivců ve skříni, o bolesti ze zjištění. Film má šmrnc, vtipné momentky, herci sympatičtí. Ne nadarmo je to taková menší kultovka. ..akorát mám pocit, že občas tou němčinou vůbec nemluvili, a to ich habe ein Abitur aus Deutsch gemacht.. ()
Německé Pelíšky. Akorát humor a romantika je tak nějak po německu, to znamená dost toporně. Samozřejmě, Pelíšky jsou mnohem třeskutější, a o to Goodby, Lenin! ani neusiluje, některé pokusy o humor mi přišly vyloženě zoufalé, stále ve stylu zakopnutí. A ta romantická linka v podobném duchu. Zápletka s balamucením matky byla zábavná, mohla být podle mě využita mnohem lépe. ()
Nemohu si pomoci, ale tento snímek mi nepřijde příliš zábavný a k tomu naprosto nepokrytě vykrádá Amélii z Montmartru. ()
Mám z tohto filmu trochu rozporuplné pocity, keďže aj celý film je tak nejak komediálno-dramatický... Ale hlavne som si niekoľkokrát počas sledovania filmu povedal, že matka to už určite vie, len to ešte na mladého hrá. A najviac ma dorazila scéna na chate, kedy matka prezradí tajomstvo a všetko, čo nasledovalo potom proste nemalo požadovaný zmysel. Tieto chyby v scenári obrali tento ináč skvelý film o plné hodnotenie a dokonca by som tomu dal skôr 3 a 1/2*, ale technická stránka filmu je nadpriemerná a tak som sa priklonil k tým 4*. ()
Zajímavý film, který vás zaujme hlavně jednoduchostí a formou vyprávění. ()
Skoro ucházející film, ale velmi mě znepokojilo tón vyznění tohoto snímku. Vzpomínání na staré dobré časy za komunismu (že ono vlastně bylo líp) se mi ježily chlupy na těle, proto tenhle snímek nemůžu dobře ohodnotit, i když má velmi dobře zachycuje realitu tehdejší doby. 35% ()
Nápad je opravdu dobrý a hl. postava (Daniel Brühl) mi byla taky dost sympatická. Ale nechápu co je na tomhle filmu tak směšného, že si nechává říkat komedie. Musím říct, že jsem čekala víc, než film co zaměstná na 2 hodiny a já si z něj neodnáším skoro nic. ()
Pokud je ten obsah opravdu text distributora, tak je to dost zavádějící, protože o komedii se jedná opravdu jen okrajově, a pokud čekáte nějakou satirickou řachandu, tak se asi budete dost divit. Spíš je ten příběh vlastně docela smutnej, ikdyž mnohdy takovým absurdním způsobem. Překrucování reality pro dobro jednoho člověka je fajn originální námět, ale asi by líp fungovalo jako nějaký kratší skeč, než celý film. Bruhl už jako mladý ukazuje svůj herecký potenciál, stejně tak některé dobové narativy zaujmout, taková ta šeď a špína z konce socialismu, a do toho ten nastávající kontrast moderního světa. ()
Film o dobe, ktorú si naživo nepamätám. Pekný s úžasnou hudbou, ktorá tak príjemne povznáša, smutný a keď aj mne sa vynorili slzičky, tak to nebude len tak. Prívlastok komédia nie je veľmi namieste, pretože na rozdiel od podobného českého Pupenda alebo Pelíškov, tam nie je humor takmer vôbec. Viac je to dráma, ktorá veľmi horko spomína na dobu teraz už spred 20 rokov (21.11.2009) ()
Pěkný film s příjemnou atmosférou, která místy ve vážnějších chvílích i dech bere, a nádechem komedie. Mrazivá a geniální hudba v podání Yanna Tiersena! Jen by mě zajímalo proč to vydávali ODS nějakej ten rok zpátky na DVDčku, kde je mimo jiný i 10 reklam k volbám? :-) ()
Zajímavý námět, ale mohl být ještě lépe využit. Jednu hvězdičku jsem prostě musel přidat za výbornou muziku k filmu od Yanna Tiersena. To je prostě geniální skladatel nejvíce se mi od něj líbí skladba Comptine d'un Autre été, ta taky ve filmu zazněla. Vůbec nechápu proč je tady napsaný že to je komedie, protože mě to vůbec vtipný nepřišlo. Hodnocení 70% ()
Reklama