Réžia:
Caitlin CronenbergScenár:
Michael SparagaKamera:
Douglas KochHudba:
Todor KobakovHrajú:
Jay Baruchel, Emily Hampshire, Peter Gallagher, Enrico Colantoni, Sebastian Chacon, Alanna Bale, Sirena Gulamgaus, Uni Park, Martin Roach, Franckie Francois (viac)Obsahy(1)
V důsledku ekologického kolapsu, který nutí lidstvo zbavit se 20 % své populace, propuká rodinná večeře v chaos, když se plán otce zapsat se do nového vládního programu eutanazie strašlivě zvrtne. (Tomas.C.1509)
Videá (1)
Recenzie (14)
Bodíky za ústřední nápad, obstojný cast a hlavně za asi 3 twisty, které změní směřování filmu o 180 stupňů a které si šikovně dokáží udržet divákovu pozornost, a to i přesto, že celek se nese vyloženě v průměru a že se postavy v druhé polovině chovají jako nehorázní idioti. Celý tenhle motiv by si zasloužil určitě lepší zpracování a hlavně údernější konec (který zde bohužel vyšuměl do ztracena), ale jako rychlá a odsýpající jednohubka na nudné odpoledne film vyloženě nenudí. Obyčejný (pod)průměr. ()
Myslím, že v tomhle duelu dcer hororových velikánů Shyamalan vs Cronenberg je o vítězi rozhodnuto. Dcera se totiž velmi nepotatila a doručila jakési ukecané Drama, které se na konci řízne Thrillerem, myslím, že Taťka ji za tohle pochvalu nedá, protože to byla nuda k posrání. Má to celkem zajímavý námět, který by mohl ve schopnějších rukou dopadnout dobře, jenže herecky je to docela špatný, tempo je hodně pomalé a v závěru kde mohlo přijít nějaké Gore, tak rozhodně se nedostaví nic satisfakčního. Tohle celkem bolelo. 3.5/10. ()
Protože miluju Sci-Fi tak přiznávám mé hodnocení poněkud nadstandardně. Ale neobvyklý a mrazivý námět společně s přesvědčivým hereckým přednesem mě uchopil. Věřím, že o sebevědomé dceři věhlasného režiséra ještě uvidím, oproti jiné dceři Ishaně Shyamalan (The Watchers) raději už neuslyším. Nevím proč, ale nepatrně mě tento film připomínal podobně vynikající námět Neopouštěj mě (2010). ()
Caitlin Cronenberg sa za svoju prvotinu vyslovene hanbiť nemusí a evidentne ide v šlapajách svojho slávnejšieho otca, čiže skôr než prvoplánový horor natočila akýsi psycho thriller s fajn námetom o tom čo by sa dialo keby v dôsledku ekologického kolapsu planéty muselo 20% ľudí (dobrovoľne) podstúpiť eutanáziu a v rámci jednej rodiny by ste mali vybrať kto ju podstúpi. Potenciálne sľubný námet, avšak fungoval by skôr ako krátkometrážny snímok než celovečerný film, kde Caitlin Cronenberg síce nadhodí ústrednú myšlienku ... a to je vlastne všetko, ďalej ju hodinu a pol nikam neposúva, nerozvíja, iba servíruje pár hádok v rámcii jednej lokácie, ktoré následne vyvrcholia do jemného gore v závere (kde sa však postavy chovajú skôr iracionálne, než akokoľvek uveriteľne). No bez výraznej práce s postavami, nejakým dopadom na ne. Tu sa vyslovene žiadala poriadne depresívna atmosféra než to čo sme dostali. Vo výsledku nie úplne zlé, iba strašne obyčajné, naťahované a všetko zaujímavé vám vlastne povie obsah filmu, samotný film už nič navyše v rámci toho námetu neponúka. CELKOVO: 4/10 ()
V blízké budoucnosti globální oteplování a přelidnění způsobí, že se lidé začnou skrze vládní program nechat zapisovat na listinu k "dobrovolné" eutanázii, za tu obdrží finanční ohodnocení, takže této volby obvykle využívají sociálně slabší rodiny, například jako příležitost pro finanční support mladšího člena rodiny. Podle plánu by mělo proceduru podstoupit asi 20% populace. Věznice jsou už prázdné. (...) Vyšší třída, bohatá rodina Yorků, kde je jeden člen pestřejší, než druhý a jako každá rodina je v ní i spousta konfliktů, se setkává na večeři, na které otec rodiny Charles a jeho žena Dawn přednesou, že se rovněž nechali zapsat. Dawn se cuká už od začátku nejistotou a nakonec zdrhne. Nápad je asi spíše z hlavy Charlese, který chce jméno rodiny, stejně jako ve svojí práci v TV, držet na piedestalu a přijde mu nefér, že chudí mají umírat, zatímco on, bude v klídku. Na scéně se záhy objevuje Bob (a jeho jednotka), který pro vládu dělá proceduru uspávání a odklízení. Charles napřed chce počkat, až se Dawn objeví (samozřejmě ho ani nenapadlo, že by mohla zdrhnout) a tak mu Bob dá (no problemo) k podepsání papery, jak se později dozvíte, jejichž podškrtnutím sice budete naživu, ale vláda vám zmrazí účet, zabaví veškerý majetek a půjdete do konce života sedět a ještě budete mít stigma před celou společností (vláda pochytila, že spousta lidí se na poslední chvíli bude cukat, je zajímavé, celkově, jak moc je Bob připravený dopředu, protože "tyhle situace se dějí častěji, než si myslíte"). Charles tedy pod tlakem souhlasí s procedurou, rozloučí se s rodinou a dobrovolně umírá za zvuků piana, na nějž hraje jeho syn. Jak ale Bob ukazuje, to je jen jeden a máme dvě hodiny na to udělat z toho dva, jelikož v jejich práci nejsou placení od hodiny, ale od kusů. Je zajímavé sledovat, jak vláda zasahuje vyloženě do sociálních médií, sleduje vše, co děláte, aby to následně mohla nějak použít proti vám, zde například, když se snaží členy rodiny poštvat proti sobě k výběru tím, že použije to, co o sobě skrývají, svoje neduhy, zároveň na sociálních sítích třeba blokuje určitý obsah, míra jejich přímého vlivu je očividnější). Charles celou rodinu namočí do tohohle byrokratického kolotoče, jelikož je vůči rodině i, jak je u každého kariérně úspěšného otce zvykem, ignorant, který nevidí příliš daleko (a že casting Petera Gallaghera s jeho "překvapeným" pohledem bylo trefné). Zbytek filmu je víceméně hodně o tom sledovat lidi, jak se obracejí proti sobě ve volbě za tím, kdo bude druhá "mrtvola". Ano, dokonce ani není třeba procedury, stačí tělo. Myslím si, že jako kraťas by to fungovalo lépe a na filmu je asi nejzajímavější role Boba, který pouze "dělá svou práci". Dost mi to připomnělo čtení Eichmanna v Jeruzalémě, studie psychologie toho, jak režim dělá "normální lidi dělat nemyslitelné". Škoda, že druhé polovině chybí suspense a tak je to jen o Bobovi, který drží svoje (potrhaný) karty a studujeme jeho charakter a kličky, zatímco vedle v baráku se snaží čtyři lidi pozabíjet, protože každej si myslí, že má větší nárok na život, než ten vedle, aby vše ještě trochu zamíchal nečekaný příchod další postavy, která opět nahne misky vah trochu tam a onam. (...) V Cronenbergovic rodině, koukám, jablko nepadá daleko od stromu. Caitlin Cronenberg, která pár let zpátky dělala kraťas, kde hrál její otec, 'The Death of David Cronenberg', který byl ale takový jakýsi nicneříkající, takže s filmem 'Humane' konečně ukazuje svůj talent, ve velmi k zamyšlení podnětnému snímku, provokativním, dokonce... obdobně jako její bratr Brandon Cronenberg (Infinity Pool, Possessor) a otec David Cronenberg. P.S.: Jay Baruchel už je tak hluboko zaškatulkovaný ve svých "ukecaných a nesympatických rolích", že si ho skoro jinak představit neumím. Ale solidní, zajímavé. () (menej) (viac)
Reklama