Réžia:
Trey ParkerHudba:
Marc ShaimanHrajú:
Trey Parker, Matt Stone, Isaac Hayes, George Clooney, Brent Spiner, Minnie Driver, Dave Foley, Eric Idle, Mike Judge, Howard McGillin, Stewart Copeland (viac)Obsahy(1)
Čtveřice spolužáků, Kyle Broflovski, Stan Marsh, Kenny McCormick a Eric Cartman si vyrazí do kina na nový kanadský film nazvaný Ohnivé prdele. Pokladní jim sice odmítne lístky prodat protože na film, kde se mluví sprostě, mohou jen v doprovodu rodičů, kluci si však hravě poradí. A skutečně film má na městečko zničující dopad. U dětí je sice velmi úspěšný, rodiče však požadují zákaz jeho promítání, protože sprostá mluva se v městečku rozmáhá jako lavina. Další návštěva kina se stane osudnou Kennymu, který si stejně jako postavy ve filmu zkusí zapálit prd. S popáleninami je odvezen do nemocnice, kde však zemře, když mu lékaři místo srdce transplantují bramboru. Zatímco Kenny jako většina lidí skončí v pekle, Stan žárlivě sleduje svou lásku Wendy, která dala přednost jedničkáři Gregorymu a rozzlobené ženy založí sdružení Matky proti Kanadě. Vylákají hrdiny sprostého filmu Terrance a Phillipa na talkshow, kde jsou oba vzápětí zatčeni. Kanada vznese protest, ale protože jí to není nic platné, vybombarduje dům klanu Baldwinů. Spojené státy jako odpověď vyhlásí Kanadě válku a ministryní války jmenují Kyleovu matku, která stojí v čele hnutí Matky proto Kanadě. Armáda útočí na Toronto, Kanaďané žijící v USA jsou internováni v koncentračním táboře štěstí a vzájemná roztržka se mění ve světovou válku a Satan se těší, že se konečně ujme vlády. Stan, Kyle a Cartman však mají plán jak zachránit svět. (oficiálny text distribútora)
(viac)Videá (1)
Recenzie (609)
Neříkám, že nikdy nemluvím sprostě, někdy by se ode mě i dlaždiči mohli učit, ale tohle bylo moc. Neříkám, že jsem se nezasmála, některé okamžiky hlasitý smích vydolují z každého, ale připadala jsem si za to trapně. Neříkám, že ten film je zdlouhavý a nudný, některé sekvence jsou jak zběsilá jízda na kolotoči, ale já si oddychla, když to skončilo a já si mohla v klidu vypít obklad a dát pivo na hlavu. Nikdy to nechci vidět znovu a ráda bych zapomněla, že jsem to už viděla. ()
Originalita rozhodně patří k věcem, které South Parku upřít nelze – na světě totiž není mnoho úmyslně mizerně animovaných kreslených muzikálů, z nichž víc než polovina jakéhokoli verbálního vyjádření jsou nejrůznější (a patřičně kreativní) vulgarismy, a které na sto honů ‚‚smrdí žalobou‘‘. Tvůrci městečka South Park se opravdu s ničím nemažou, neváhají se pustit do kohokoli včetně jich samotných a opravdu nic jim není svaté. Tento přístup je ale velmi ošidný, byť na něm South Park léta staví, protože čeho je moc, toho je příliš. Ano, film obsahuje geniální vtípky, slovní hříčky či nejrůznější narážky, paroduje zhruba tak všechno, co se parodovat dá a zároveň stále dokáže závěrem (nejen antimilitaristicky) moralizovat – to všechno je ale bohužel obaleno notnou dávkou humoru nejenže nemístného, nepokrytě a nebetyčně rasistického, všemožně ofenzivního, ale hlavně méně kvalitního. Z filmu přímo čiší touha filmařů šokovat za každou cenu a co nejvíce lidí, po nějaké chvíli je to však přinejmenším otravné, repetitivní a očividně prvoplánové. Za vyzdvihnutí ale stojí (k mému vlastnímu údivu a přes moji muzikálovou averzi) hudební sekvence, které jsou povětšinou nápadité – sice vulgární, ale nenudí. Jako Kennyho ale po dobu celého snímku každou světlejší chvilku vzápětí film zabije záchodovým humorem. Možná jsem tedy ze South Parku jen vyrostla, možná si tvůrci opravdu mohli na filmu dát více záležet, protože zapátrám-li trochu v paměti, leckterý starší díl seriálu by Peklo na Zemi hravě strčil do kapsy. ()
O něco lepší než seriál. Film stojí především na úžasných písničkových scénách. Písničky orchestrované Marcem Shaimanem jsou opravdu dobré, místy geniální - např. píseň odporu, do níž se prolnou skoro všechny další motivy a úžasně to funguje. Navíc píseň "Blame Canada" byla nominována na Oscara - skvěle ji tam tehdy předvedl Robin Williams. ()
To je hlína...to je hlína... Tenhle film a seriál byl jedním z těch děl, které jako citlivý lakmusový papírek doby definují hranice toho, co se ještě může zobrazit a říci na filmovém plátně. Dnes je otevřenost etických a estetických hranic filmového průmyslu zase o pořádný kus dál, ale tenhle americký seriál stejně jako celovečerní film byl jedním z těch mechanismů, které pootevřely skulinku všem těm dnešním postmoderním filmovým a televizním šokérům. U Pekla na zemi jsem ale ani jednou neměl pocit, že jde o nějakou topornou touhu šokovat za každou cenu...je to jen humor, i když nezná hranic... ale nepřehlédnutelná je i jistá satirická dimenze tohoto filmu a snaha tvůrců říci světu, co považují nejenom na americké politice a zábavním průmyslu za dobré a špatné... a nemají špatný vkus:-) ()
Řekl bych že hlavní klad South parku: Peklo na Zemi, se už vytratil. Pamatujete jaké to bylo kouzlo, vidět ty děsně nakreslené, sprosté děti na velkém plátně? Byl to svým způsobem výsměch vší hollywoodské kinematografii - uhlazené, romantické, politický korektní. Je rozdíl koukat na tento film po letech v televizi, kouzlo je tak trochu pryč. I přesto je v South parku tolik trefně použitývh sprostých slov, že nějaká ta ztráta kouzla může jít do pr**le. ()
Galéria (22)
Fotka © 1999 Paramount Pictures and Warner Bros.
![South Park: Peklo na Zemi - Z filmu](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w663/files/images/film/photos/105/793/105793004_44d8be.jpg)
Reklama