Réžia:
Darren AronofskyScenár:
Darren AronofskyKamera:
Matthew LibatiqueHudba:
Clint MansellHrajú:
Hugh Jackman, Rachel Weisz, Ellen Burstyn, Mark Margolis, Stephen McHattie, Fernando Hernandez, Cliff Curtis, Sean Patrick Thomas, Donna Murphy (viac)VOD (4)
Obsahy(2)
Fontána je příběhem o dlouhé životní cestě muže, který se rozhodl postavit osudu a svést s ním věčný boj o záchranu milované ženy. Jeho epická cesta začíná v 16. století ve Španělsku, kde se jako dobyvatel Tomas (Hugh Jackman) vydává hledat Fontánu mládí – legendární artefakt, jenž údajně nese dar věčného života. Jako současný vědec Tommy Creo se zoufale snaží nalézt lék na rakovinu, na kterou umírá jeho milovaná žena Isabel (Rachel Weisz). A jako poutník vesmírem Tom z 26. století začíná během cesty konečně rozumět tajemstvím, která jej sužovala po celé tisíciletí. Zatímco Thomas ve třech rozlišných inkarnacích – jako válečník, vědec a průzkumník – objevuje tajemství života, lásky, smrti a znovuzrození, tři různé příběhy směřují ke společné pravdě.
Film Fontána je strhujícím i intimním příběhem o lásce a snaze vyrovnat se s lidskou smrtelností, který se odehrává ve třech různých epochách. Darren Aronofsky se rozhodl zpracovat toto téma do podoby scénáře poté, co si uvědomil, že příběhy o hledání věčného života jsou sice součástí mnoha světových kultur, ale na filmové plátno se jim podařilo proniknout jen velmi zřídka. Kromě toho, že se Jackman musel vypořádat se složitými emocionálními přechody, vyžadovala trojrole také velkou fyzickou zdatnost. V úseku, který se odehrává ve Španělsku, se Tomas musí probojovat do ztraceného mayského chrámu, kde se má postavit vojákovi s hořícím mečem. Pro sekvence z budoucnosti musel 14 měsíců studovat tai chi a jógu. Tento segment navíc vyžadoval, aby se nechal ostříhat dohola. Oba objekty jeho nehynoucí lásky – španělskou královnu Isabel a Tommyho nemocnou ženu Izzi – ztvárnila Rachel Weisz, která v roce 2005 získala Oscara za roli ve filmu Nepohodlný. Herečku oslovila především inkarnace postavy ze současné doby. „Izzi je obyčejný člověk. Musí se vypořádat se skutečností, že umře mnohem dříve, než chce, ale nakonec svůj osud přijme a naučí se s ním žít. Myslím si, že je velmi statečná,“ říká herečka. „Ve svém jádru je Fontána velmi jednoduchým milostným příběhem o ztrátě blízkého člověka a o tom, co vás taková zkušenost naučí,“ říká Aronofsky. „Thomas v každé inkarnaci miluje Izzi tak hluboce, že je ochoten udělat pro její přežití naprosto cokoliv. Bohužel si ale neuvědomuje, že zatímco vyvíjí obrovskou snahu o to, aby spolu mohli žít věčně, její život mu utíká pod rukama.“
(oficiálny text distribútora)
Recenzie (1 775)
Diskutabilní snad ve všech možných směrech. Fontána může být v jádru jednoduchý a prostý film. Nemusí mít ani žádnou skrytou a šokující pointu. Ale dostat se přes tvrdou a těžce intelektuální slupku bylo nad moje síly. Rachel Weisz je tu jen na okrasu a veškerý herecký um tu předvádí pouze Hugh Jackman, který ukazuje nejlepší herectví své dosavadní kariéry. Po celých 96 minut je doslova natřísklý emocemi, což se o snímku říci nedá. Dojímavé a osobní pasáže střídají těžce nezáživné a hluché tzv. "WTF" scény, při kterých se člověk nestíhá divit co že se to vlastně děje. Vizuálně určitě nesmírně zajímavé, dějově dost nepřehledné (otázka je, jestli záměrně) a co se týče faktu, zda snímek něco vyjadřuje, těžko popsatelné. Zastávám názor, že pro nás Aronofsky připravil jen změť filozofična. Rovnici bez přesného výsledku. A nechává nás diváky, ať si každý vezme co uzná za vhodné. Někdo je z výsledku nadšen, jiný zklamán. ()
Fontána je vizuální (možná lépe audiovizuální) básní na jedny ze základních životních témat .... Je fakt, že po první projekci jsem vůbec neměl jasno o ohodnocení tohohle filmu. Dostal mě Aronofsky pouze svojí geniální režií, hudbou a vynikajícím Jackmanem, nebo tam bylo víc ... o moc víc ? Pokud jste na tom byli podobně, pak je řešení jednoduché - druhá projekce. Ta odhalila (aspoň pro mě) fakt, že se jedná o naprosto vyjímečný film, který v záplavě současné filmové produkce svítí jako Xibalba..... ()
Dotaz pro všechny ty pětihvězdičkáře: "Kde se nachází to kino, ve kterém dávají do popkornu éčko???" Nicméně máte smůlu, Wrestler byl vynikající, takže Daren byl asi na odvykačce!!! Modleme se, aby do toho zase nespad, když mu svěřili nového Robocopa.... ()
Přechválený a nadhodnocený film, který je mnohem prostší (nejen narativními postupy, ale i svým myšlením), než jak se tváří. Fascinující obrazy a zvuky ve službách jednoho zdánlivě složitě odvyprávěného mýtu, jenž nakonec zklamává svou doslovností a paradoxně i obyčejností svého vlastního finále. Zcela nesouhlasím s přívlastky "komplexní" a "filosofický", protože když se v tom člověk trochu hnípe, opravdu objeví až přílišnou jednoduchost. Což by nevadilo u obyčejného filmu (Rekviem za sen), ale u spirituální cesty za podstatou všehomíra to prostě ruší. Audiovizuálně opojné, herci skvělí, intimní momenty vesměs odzbrojující. O to víc mrzí ladně zastíraná prostota. 70% ()
Zlatý Lev - výběr ()
Složitá filozofická alegorie? Jenom zdánlivě. Snadným klíčem k pochopení jsou Aronofskyho zážitky z posledních let a jeho obavy ze smrti blízkých. ´Fontána´ je silná výpověď o smíření se smrtelností, příjemně mixnutá silným příběhem lásky. A i pro diváky, kterým je nějaká výpověď zcela u zadku, platí, že stejně jako ´Fontána´ je až téměř meditativnám a vizuálně propracovaným počinem, je třeba si pro její plně docenění při sledování udělat také meditativní náladu, sledovat jí hezky v klidu, v příšeří kina, či doma po západu slunka. Rozhodně ne za plného světla, s flashovými odlesky na obrazovce, při žehlení či jako zvukovou kulisu při práci s občasným "informativním" pohledem (no mám takové známé :o)). Hugha Jackmana jsem do dneška poněkud přehlížel, ale tady mě ohromil svým procítěným hereckým projevem, kdy jsem mu věřil každou emoci. A díky bohu za tu - okolnostmi a omezeným rozpočtem vynucenou - komorní náladu celého filmu. Původně zamýšlené bitvy několikatisícových armád a vesmírných korábů by z tohoto křehkého filmu učinily naprostý paskvil. ()
Bezprostředně po shlédnutí filmu jsem zaujatá několika součástmi. Předně neskutečně nádhernou hudbou Clinta Mansella, která podkresluje film téměř pořád krásnými tóny smyčců a klavíru (tichých míst zde mnoho nenajdeme). Vizuální stránka (o které jsem se dočetla, že byla vyrobená bez pomoci počítačů - nechce se mi tomu věřit) bere dech. Občas sice sklouzne ke kýči, ale podle mě to byl záměr. Ať jde o mayské pyramidy v západu slunce, o sál španělské královny zaplněný tisíci visících luceren nebo o bublinu se stromem plující vesmírem k umírající hvězdě ve zlaté mlhovině. Fontána je neskutečně krásný a smutný příběh o tom, že můžete někoho nekonečně milovat a přesto mu svým jednáním nevědomky ubližovat, příběh o tom, že konec je nevyhnutelný a ani sebevětší snaha nedokáže některé věci změnit a proto je lepší užívat si dneška a neupínat veškeré svoje sny do budoucnosti, která je nejistá. ()
Vím, že si tím asi nijak nezvýším popularitu, ale pro mě byla Fontána jedním z největších zklamání roku. ____________ Jeden můj kamarád, podobně zklamaný, ji komentoval trefně: "Dokud Aronofsky točil, o tom, co zná a kde žije, tak byl výborný. Ale pak začal jezdit po festivalech a všude mu říkali, že je nový Kubrick, a on tomu uvěřil a natočil film úplně o všem, o celém vesmíru a smyslu života. Jenomže pro lidi, kteří už viděli víc filmů a četli víc knížek to není žádné veledílo, ale slabikář pro děti". _________ Nesouhlasím s tím komentářem úplně (i když mě pobavil), protože Fontána se zjevně nelíbí jenom těm nezkušeným teenagerům a navíc mám ještě daleko do toho pohrdat jejich vkusem. Jenomže Fontána je jednak naivně stylizovaná podle prefabrikovaných spirituálních pohlednic a obálek pouťové esoterické literatury, a její vyprávění kombinuje chladné konstruktérství ve snaze útočit co nejvíc na city.____________ Nelíbí se mi ani okázalé myšlenky, ani okázalé emocionální scény, ani okázalá estetika. Vím, že je do toho filmu autory hodně vloženo a mnozí diváci si z něj dovedou hodně vzít. Ale pro mě to není. ()
Už od matematických orgií v Pí a depresivního výletu v podobě Requiem for a dream se Aronofsky stal jedním z mých nejoblíbenějších režisérů. Stejně jako ostatní příznivci jeho tvorby jsem s napětím očekával, jestli Aronovského nový přírůstek bude jen komerční propadák nebo audiovizuální skvost. Pro jednoho uspávací nuda, pro mě spirituální cesta, která mně něčím připomínala Zlatou stezku Paula Atreida z Children of dune. Už samotná přítomnost Hugha Jackmana zajistila určitou kvalitu. Brad Pitt je sice dobrý herec, ale při pomyšlení na to, jak leze po stromě bych před sebou měl spíše Twelve Monkeys a šplhající opici. Příběh odehrávající se ve třech časových rovinách plných lásky - také bych své milé šeptal "Together we will live forever." a honby za nesmrtelností byl celkem pochopitelný, po chvilce se i sám divák mohl začít orientovat a tušil na čem vlastně je. O hudebním doprovodu Clinta Mansella se není třeba ani zmiňovat, v mém playlistu tento OST vládl snad několik měsíců a skladbu "Death is the road to awe" považuji za jednu z nejlepších vůbec. Tato skladba navíc v kombinaci s vizuální stránkou konce spirituální cesty filmu tvoří čirý orgasmus, který se musí zažít na vlastní kůži. Tento film byl navíc první, na kterém jsem byl v kině po návratu svého zraku do stavu zdravého jedince. I když dobrovolně si nechat namířit laser do očí a cítit přitom lehký zápach tavení vlastní rohovky, může jen blázen. Tedy The Fountain pronikla skrz mé oči až do mé duše. Kdo viděl, prozřel, nebo zůstal dále slepý. Jediný fakt, který mě při projekci tohoto filmu zamrzel, byl ten, že se nejmenovaný multiplex uchýlil k promítání v jednom pidi sále a kdejaké béčko je možné zhlédnout na velkém plátně s kvalitnějším ozvučením. Tento film by si to jistě zasloužil. (10/10) ()
You do. You will. Fontána je dalším z filmů, o kterých spolu můžeme mluvit hodiny a hodiny, které budeme hodnotit stejně vysoko, a prostě si nebudeme rozumět. Nebudu proto řešit věci, které jsou čistě moje věc a jenom shrnu fakta, která nejde vykládat jinak než jediným způsobem - Hugh Jackman bez přípravy zasazuje nečekaně silný úder a ve své roli/svých dvou/svých třech rolích je pokaždé jiný a pokaždé jedoucí na plný kotel. Rachel Weisz mě naprosto zatloukla do země a rozdílnost její "Dare not pity Spain!" aristokratické panovnice a dnešní "obyčejné" ženy je ještě markantnější než u prve jmenovaného pána. Aronofsky velmi dobře odhadl stopáž a jeho těžce niterný a místy těžce komorní film je tak stravitelný bez nějakých významnějších obtíží. Obrazové ztvárnění je jedním slovem úžasné a hudba Clinta Mansella je dvěma slovy taktéž taková, např. z Death Is The Road To Awe přímo odpadávají kusy osudovosti. Spojení všeho výše uvedeného je co do počtu mrázů přeběhlých po zádech v mém žebříčku hodně vysoko, pročež "Behold - another 100% movie!" ()
Formálně bych měl pár drobných výhrad (opravdu bylo nutné některé scény opakovat tolikrát?), ale jako celek magické a uhrančivé. I když se divák nedostane přes přesah a třeba si nedokáže vyložit jednotlivé myšlenky, přesto ho musí minimálně dostat silný herecký výkon Hugha Jackmana. Aronofsky je cvok, za 40 miliónů dolarů natočí duchovní zamyšlení se nad smyslem života, láskou a věčností. Příběh je druhořadý, jde především o formu a poselství. Závidím mu tu odvahu i talent, nezávidím mu postavení - bude sice jednou ve filmových kronikách, ale dost možná nebude mít za pár let na nájem... ()
O Fontáně mi bylo známo, že se její diváci rozdělují zpravidla do dvou skupin. Na zavilé odpůrce a nekritické nadšence. Sám bych se nicméně nedokázal zařadit ani do jedné z nich. Viděl jsem pouze dobrý film, žádný zázrak, žádný děs. Problémem, který přede mnou vyvstává je – jak srozumitelně formulovat, proč Fontáně nedávám pět hvězdiček ani odpad!, aniž bych přitom vše shrnul do věty „buď příliš hloupé, nebo příliš chytré“. První problém souvisí se žánrovou nevyrovnaností. Na své si přijdou vyznavači akce, romance i metafyziky. Film však primárně není ani o jednom z výše uvedeného, jenže o čem pak vlastně je? Nabízené odpovědi „láska“, „smrt“, „vzpomínky“ jsou pěkné, jsou hlavně jednoduché, jsou však správné? Pakliže ano, nehodlám přistoupit na Aronofského hru, jejíž pravidla jsou vzhledem k prostosti pomyslné výhry příliš komplikovaná, od účasti tedy odrazující. Pakliže ne, existuje tolik možností, o čem všem by Fontána mohla být, že vyvstávají pochyby o jasnosti režisérových záměrů. Nevěřím však, že by si zrovna Aronofsky dovolil natočit úhledně zabalený filozofický blábol a i pokud ano, herci přeci museli vědět v čem a o čem hrají. Či snad klíčovou roli sehráli peníze u Jackmana a láska k příteli u Weiszové? To nyní není podstatné, Fontána již vznikla a vypadá tak, jak vypadá. Což o to, ona nevypadá špatně, i když to nejsou vizuální orgie jako Rekviem za sen, ona se spíš špatně vyjadřuje. Samozřejmě, jde o problém individuální a jak vidno, mnohým řeč Fontány vyhovuje. Kéž by stejný námět zfilmoval nějaký jihokorejský či japonský režisér. Není snadné vynášet nad podobným dílem rozsudky. Třeba je ještě blbější a prázdnější než jak se tváří, třeba ne. Pokud na mě skutečně silně zapůsobila, pak pouze jedinkrát, v okamžiku tak neskrývavě kýčovitém, že již prostě nešlo zůstat zcela chladným (krátce před koncem). 70% Zajímavé komentáře: Tetsuo, Adrian, Marius, CheGuevara, agathon, Mahalik, Anderas, Soweek, Dan ()
To se nedá přiblížit, to se prostě musí vidět. Filozofická filmová báseň o lásce, smrti a věčnosti. ()
Obrazově úchvatná podívaná s dokonalým hudebním podkresem. The Fountain je krásným filmem, jehož hlavní myšlenku není těžké pochopit, ale pro úplné pochopení děje jako takového, si budu muset dopřát minimálně ještě jedno zhlédnutí. Hugh Jackman i Rachel Weisz (zde mi přišla až nadpřirozeně krásná) odvádí excelentní výkony, stejně jako Aronofsky na pozici režiséra. Jdu si sehnat Pi a Requiem for a Dream... ()
Jako uspávadlo s nádhernou hudbou by to ode mě dostalo plněj počet hvězdiček. Ovšem jako film filozofující na téma: láska, život, smrt / alespoň myslím, že tomu tak bylo / mě to uspávalo. To jsem dokonce použil i Limův návod jak tento film sledovat, ale bohužel asi má nálada nebyla dostatečně meditativní a nebo naopak už jsem byl od začátku přemeditovanej. Na druhou stranu až budu chtít usnout už nemusím počítat ovečky. Stejně jsem se vždycky tak soustředil abych ty ovečky spočítal správně, že jsem spíše ožil než usínal. Ovečky tedy po právu střídá v uspávání Fontána. ()
Ako sa Hugh Jackman naučil hrať a voňať fialky odspodu, alebo 90-minútová odpoveď na otázku, prečo nás fascinujú filmy. Pre mňa osobne jeden z najsilnejších diváckych zážitkov vôbec. Komentár píšem hodinu po odchode z kina a ešte stále mám zovreté hrdlo a premáham búrku pocitov, ktoré mi od prvého záberu filmu až do záverečných titulkov vháňali slzy do očí a spôsobovali vnútornú triašku. Už dávno som si nebol taký istý hodnotením 100%, pretože toto je po všetkých stránkach dokonalé filmové dielo. Príbeh sa originálnou formou vyjadruje k absolútne zásadným životným otázkam. Nie je ani prostoduchý, ani príliš komplikovaný a má pochopiteľnú, no nie prvoplánovú symboliku. A predovšetkým nepotrebuje dovysvetľovávať a chronologicky usporiadavať, treba ho len a len precítiť. Mne sa to podarilo aj vďaka úžasnej audiovizuálnej stránke, vynikajúcej hudbe a, čo ma prekvapilo najviac, výborným hereckým výkonom. Že dobre hrajú Rachel Weisz a Ellen Burstyn, to už je tak trochu štandard, ale oduševnený výkon Hugha Jackmana ma ohúril. Po jeho nemastnom-neslanom výkone v Dokonalom triku som si už myslel, že dokáže zahrať len vystrkovanie adamantiových pazúrov, ale to, čo predviedol vo Fontáne, by si zaslúžilo minimálne nomináciu na Oscara. Tlieskam a neviem sa dočkať opakovaných zhliadnutí. ()
Od první minuty Aronofosky diváka bombarduje audiovizuální smrští (osvědčená spolupráce s kameramanem Matthewem Libattiquem), kterou nejsou smysly s to ji napoprvé pojmout všechnu. Hledání léku na nemoc jménem smrt je neskutečně strhující (děj), zároveň očistná (forma) a zvláště dokonale intimní (partnerský vztah) podívaná, která si žádá několikeré shlédnutí ke svému plnému pohlcení. Nadreálně silný filmový kus, který dokáže vzít za emoční nitky jak tajemným středověkem, tak mystickým vztahem mezi člověkem a stromem života, ale zároveň i fádní skutečností dneška. Povinnost pro všechny cyniky, kteří vidí současnou kinematografii až příliš bledě. ()
Podobnou husí kůži jsem měl naposledy po prvotním shlédnutí Sunset Blvd. Chtěl bych říct, jak moc mě tenhle film sebral, ale nemám slov - stejně jsou na nic, to se musí vidět. Aronofskému se nedá vytknout ani Ň. Asi budu muset udělat zásah do své TOP20... ()
Natočit film o nesmrtelnosti už je nějaký kumšt, ještě když se do toho opře režisér Darren Aronofsky, který mě neméně překvapil už filmem Rekviem za sen a to co jsem od něj čekal jsem prakticky v tomto filmu dostal. Fontánu točil bezmála 6 let, kvůli tomu téměř zešílel a dokonce ji málem ani nedotočil. Proč? Prvně mu Warneři dali 70 milionů...postavily se kulisy a pak se od projektu odstoupilo. Brad Pitt, který původně měl financovat projekt od něj odešel a nechal režiséra na tenkém ledě...ten si uvědomil, že bez pomoci tak velký film jako prvně byl jen tak nenatočí tak se ho rozhodl přepsat a ani za třetinu nechal natočit zrovna Fontánu. Ale proč ji natočil když už předem věděl, že Fontána nedokáže na sebe vydělat? Tak epický a přitom příběh plný nesrovnalostí, myšlenkových pochodů a lásky se jen tak nevidí. Sice jsem při sledování měl v příběhu opravdu velký bordel, ale to zalepily naprosto odzbrojující herecké výkony Hugha Jackmana (který po X-menech překvapil o to víc svým citem na samotný film) a Rachel Weisz (dlouhodobá přítelkyně samotného režiséra) a samotná hudba, která příběh správně vyburcovala k naprosto dokonalé atmosféře. Darren Arnofsky tímto filmem chtěl zřejmě předat poselství budoucím generacím v podobě pro něj jednoduchého příběhu. I když pro něj jednoduchého já jsem nad tím musel po shlédnutí neustále přemýšlet a i když mě uchvátila hudba a herecké výkony, právě ten příběh, mě nutí se na samotný film podívat znova a znova a zřejmě od toho čekám hodně, ale stejnak neodstanu nic víc než prvotní nadšení a v tom je právě kouzlo jeho filmů. ()
║Rozpočet $35miliónov║Tržby USA $10,144,010║Tržby Celosvetovo $15,978,422▐ Tržby za predaj DVD v USA $8,716,584 //počet predaných kusov 478,732║ Po technickej, hudobnej a hlavne vizuálnej stránke to je nádhera(opojenie), po príbehovej by to chcelo mierne doladiť. /videl v kine: 80%/ ()
Reklama