Réžia:
Gareth EdwardsHudba:
Hans ZimmerHrajú:
John David Washington, Madeleine Yuna Voyles, Gemma Chan, Allison Janney, Ken Watanabe, Ralph Ineson, Marc Menchaca, Sturgill Simpson, Amar Chadha-Patel (viac)VOD (3)
Obsahy(1)
Akčný sci-fi thriller odohrávajúci sa uprostred vojny medzi ľudskou rasou a silami umelej inteligencie niekde v ďalekej budúcnosti. Hlavný hrdina Joshua, vojnami zocelený bývalý agent špeciálnych jednotiek, ktorý smúti za za svojou nezvestnou ženou je naverbovaný, aby vypátral a zabil Tvorcu, nepolapiteľného architekta pokročilej umelej inteligencie, ktorý vyvinul záhadnú zbraň so schopnosťou ukončiť vojnu… a ľudstvo ako také. Joshua a jeho tím elitných agentov sa vydávajú cez nepriateľské línie, do temného srdca územia okupovaného umelou inteligenciou, aby zistili, že zbraň, ktorá má zničiť svet, je umelá inteligencia v podobe malého dieťaťa. (Cinemart SK)
(viac)Recenzie (443)
Vizionářský sci-fi? Určitě ne. Originální autorský scífko s poutavým fikčním světem, pohlcujícím audiovizuálem a prvotřídními production values? Určitě ano.... Režisér Gareth Edwards má fakt talent na vizionářský žánrovky (Godzilla, Star Wars: Rogue One), a o "nezávislém blockbusteru" THE CREATOR, který se filozoficky a tematicky zabývá vztahem mezi člověkem a technologiemi/umělou inteligencí, to platí dvojnásob. Zrovna v éře, kdy je umělá inteligence a etika techno-optimistickýho pokroku tak zásadním hybatelem lidský evoluce, jsou tyhle žánrovky, upozorňující na tento fenomén (nebo spíš společenský morální dilema?), nutný jak sůl. THE CREATOR tohle ambivalentní (ba skoro až kontroverzní) mnohovrstevnatý téma pojímá s neskutečnou něhou a péčí, a na stříbrným podnose servíruje divákovi skoro až spielbergovsko meta-fyzickej zážitek, kde je stereotypní akce upozaděna na úkor hloubavých dialogů a atmosférických intimních momentů kde se nikam nespěchá. O to větší škoda je, že se u publika nesetkal s tak šťastným přijetím. A právě o to víc jsou tyhle typy řemeslně poctivých filmů ze starý školy potřeba hýčkat, protože jich je (bohužel) jak šafránu... 8 algoritmů z 10 ... PS: děkuju ChatGPT za podklady ;))) ()
Překvapivě průměrné sci-fi které nevtáhne, nepřekvapí a ani bůhvíjak nenadchne výpravou. Z velké části se totiž odehrává v chatrčích na asijských polích a navíc ve tmě. A když dojde na futuristické město, to vypadá přesně z Blade Runnera. A těžké stroje, brodící se džunglí, přesně jak od Camerona. Problémem je ale taky John David Washington s jeho omezenými hereckými možnostmi - uvědomeného běžence na stranu rebelů, ani ochranáře dětské nevinnosti mu nejde uvěřit. A repetitivním smutněním za bejvalkou, které navíc nedokáže vyvolat emoce, časem otravuje. Jediným hereckým elementem, který do filmu vnáší kousek života, je malá Madeleine Yuna Voyles. **1/2 ()
Dnes tolik propíraná tak zvaná umělá inteligence je prozatím jen zasraný marketingový konstrukt. Ve své podstatě jde o pouhou umělou demenci (dále jen příznačně „UD“), která umí akorát tak díky vývoji čipů a datových úložišť rychleji vyhledávat v obrovském množství dat, a případně je strojově spojovat, nicméně jinak zatím dělá ze spotřebitelů totální čuráky, protože nyní každý de fuckto klamač začal po cílené mediální masírce nazývat „umělou inteligencí“ kdejaký svůj dříve prachsprostý algoritmus, aby se to blahoslaveným lépe a dráž prodávalo. Čili vesměs dnes posloucháme výhradně píár vychcaná varování před rychlým vyhledáváním dat, a nějaké to strojové samostatné flexibilní myšlení, neuronová analýza či nedejsatan intelektuální vývoj stále trčí pouze někde v Asimovových knihách ze šedesátých let. Ovšem retardéři to žerou i s asemblerovými navijáky. Rovněž dle notoricky známého uspávače hadů, filosofa mýdlových bublin a bezradného pseudoscénáristy Edouše tomu zjevně nebude jinak ani za nějakých třicet let, neboť i jeho futuristický mozkostroj je řádný UD. ÚDajně výpočetně dokonalá androgynní ťamanská holčička s průvanem mezi ušima byla sice stvořena nejvyšším a nejchytřejším digibohem a umí na dálku vypnout kdejaký vysavač, avšak nemá ani šajnu, kdy by to tak asi bylo vhodné udělat. Tudíž se sáhodlouze a projímavě pateticky jen tak přes dvě hodiny producíruje s kundou traumatizovaným Denzlem juniorem v uhrančivých kulisách Jihočínského moře a mezi obskurními logickými i dialogovými lapsy, za něž by se nemusela stydět ani postižená třiosmšestka s těžkou čipovou dysfunkcí, trousí kurzová neomarxistická demagogická dogmata o tom, jak je UD vlastně taky člověk s citečky, a jak bychom ty přechytřelé bezpohlavní toustovače měli bezvýhradně socialisticky privilegovat, aby se náhodou necítily odstrčené, ba dokonce diskriminované. A takový lobotomizovaný zmar rozhodně nevytrhlo ani těch několik málo pompézních akčních scén, ani pár vskutku kulantních Vě-Fa vychytávek. Docela by mě zajímalo, který UD tuhle nudnou pouťovou sračku pro otylé chovatelky koček za zenitem dozajista po důkladné strojové yntelechtuální analýze dobrovolně tak brutálně přefinancoval. ()
Mladýho Washingtona už bych nikdy neobsazoval do hlavních rolí, hraje to opět blbě (a za to strhávám jednu hvězdu), jinak mi to přišlo strašně bohatý, jak vizuálem, tak emocionálně. Edwards nás sledem nádherných obrázků provede několika lokacemi, ať bladerunnerovským městem s desítkami svítících reklamních neonů, asijskou krajinou, kde se zajímavě střetává stará buddhistická kultura s moderními sci-fi prvky, nebo super vesmírným plavidlem Nomadu, který jakoby vymysel Kosinski pro svůj Oblivion. Hlavně ta Asie mě nadchla, jak promyšleně a hladce navazuje moderní architektura na tu starou zástavbu, vytváří tak zajímavý kontrast a ta divácká imerse je neuvěřitelná. Nejsem příznivcem AI, ale stejně mi nevadilo, že Edwards jí relativizuje a staví jí vlastně do pozice kladného elementu, stejně jako před 40 lety Blade Runner, příběh tak dostává náboj, který mě udržel pozornost po celou dobu a těch pár logických lapsů mi to nezkazilo. Bohužel, Edwards je nepochopený tvůrce a to mě mrzí. Jak u Godzilly, která byla tou pravou, chytrou poctou filmům společnosti TOHO, anebo tady, u výživného hardcore scifi, kterých se v současnosti moc nerodí. Může mě jenom uklidňovat, že Blade Runner ve své době byl také kriticky odmítán a divácky odzíván, takže …. třeba to za pár desítek let taky vyjde, Garethe. ()
Kdyby se tenhle film přihlásil na soutěž krásy Miss, měl by docela šancio na vítězství, protože na první pohled je to fešák, ovšem nesměl by promluvit. Postava Allison Janney mě silně připomínala Milese v Avatarovi a vůbec tak byly dost některé další věci (bombarodvání ) které mě k Avatarovi vraceli. Film z technické a vizuální stránky dobrej, aby ne, přece jen tohle je oblast kterou má Gareth Edwards hodně dobře zmáklou, ale třeba po emotivní stránce , nic nula. Ty postavy ve filmy existují bez nějaké historie, dialogů, takže utvořit si k nim vztah moc nejde a takový ty klasiky jakože láska a dětský kukuč to pokud to není v kontextu silnějšího celku na mě nepůsobí. ()
A bublina nám definitivně splaskla, takže pokud si někdo myslel, že Gareth Edwards je režisérský génius, kterého zlý Disney vyhnal od Rogue One a Tony Gilroy za něj „prostě něco dotočil“, toho čeká ošklivý střet s realitou. Stvořitel je krásně vypadající film. Fyzický, plný skvělých hejbátek, udělátek, robotů, tanků, raket a obecně se na něj krásně kouká. V pohybu to vypadá taky velmi slušně, Edwards válečnou akci vcelku umí a v některých momentech jeho novinka připomene Terminátora nebo Avatara. A taky ten film, na který jsme se po trailerech těšili. Jenže pak je tu spousta věcí, které neumí. Edwards je výtečný designér, obstojný realizátor a mizerný vypravěč. Čím déle jsem Stvořitele sledoval, tím víc mi ho vlastně bylo líto, protože za tou slupkou skvělých designových řešení se schovává zoufale banální příběh, navíc odvyprávěný nenápaditě a nezajímavě. Všechna klišé, která vás napadnou, tu jsou. I ty, u kterých si budete říkat, že kdyby je někdo použil, tak by to bylo trošičku trapné. Krom toho se Stvořitel zoufale snaží tvářit jako něco víc a krom prostinkého příběhu nabídnout i nějaké to filozofování, ale Edwards s tím zoufale neumí pracovat. A čím víc se pokouší tvářit chytře a mnohovrstevnatě, tím víc se ukazuje, jak moc je jeho novinka povrchní a s postupující stopáží nudná. Hezký, ale… k hovnu asi ne, ale moc dobré to prostě není. ()
Film, jehož stvořitelé koktají, nepamatují si začátek věty a neustále od "originálního autorského sci-fi" utíkají ke klišátkům a zoufalým banalitám, které maskují jediné: o fenoménu AI neřekne Stvořitel nic relevantního, je to jen další efektní ozdoba filmu zcela závislého na designu. Děj ani svět nedávají smysl, na to, kolik prostoru Stvořitel má, nikdy nevytvoří koherentní a srozumitelný svět. I tezovité Elysium proti tomu působí jako vtahující univerzum. Edwardsova režie se snaží jít do hloubky, ale spíš nepřesvědčivě skáče od detailu k celku, od přítomnosti k minulosti. Některé lajny scénáře mohl napsat skutečně jen Chris Weitz... Washington je naprosto dvojrozměrná figura, která svým trpitelstvím jen umocňuje dojem, že Stvořitel se dožaduje velkých emocí, na které absolutně nemá nárok. Stejné pocity prázdnoty a neživotnosti jako z Godzilly a Rogue One. Ne, to už fakt nebude studiem. To bude Edwardsem. ()
Za mě lepší než jsem čekal, i když trailery naslibovaly mnohé. Bohužel jako u více (scifi) filmů posledních let tady není dotažený závěr, který působí nejen strašně zrychleně, ale vlastně v kontextu filmu nedává moc smysl. Je to velká škoda, protože vizuálně (a výtvarně/designově) jde o opravdu krásný film. Tady cítíte, že se každý dollar využil několikrát. Po pár týdnech od shlédnutí postupně dozrává i soundtrack, který rozhodně stojí za další prozkoumání. ()
Taková ta klasická situace. Sedím v kině na projekci a říkám si: „Ty bláho, to je zase jednou pecka. Silnej příběh, super akce, herci na jedničku a jede to jako dráha. Čekal jsem, že za 80 mega dostanu v podstatě konverzačku, kde bude jedna akce na začátku a jedna na konci. Ale místo toho mi tu běží sci-fi nářez, v němž hrdinové pořád utíkají a pořád jim někdo šlape na paty. Vypadá to jako film za 250 mega, pravidelně tu vyskakují fajn nápady a finále je sice až moc rychlé, ale alespoň to není klasická natahovačka, kde bych z fleku vystřihnul 20 minut.“ Nemůžu se tudíž dočkat, až vylezu ze sálu a všichni si zase jednou budeme notovat, jaká originální sci-fi pecka to vznikla a že by takových mělo být pět do roka. No a pak se rozsvítí a kolegové z MovieZone mi říkají, že… nope! ()
Nadšené reakce ze zámoří je nutné přisoudit erupcím na Slunci, jelikož Gareth Edwards rozhodně jedno z nejlepších sci-fi všech dob nenatočil. Stvořitel je nakonec v řadě problémů podobný Edwardsově předchozímu Rogue One – rovněž obsahuje ambici prezentovat vrstevnatý svět, jehož trable se nakonec vyřeší v uspěchaném, akčně bombastickém a srdceryvném finále. Nefungovalo to u prvního hvězdněválečného spin-offu a nefunguje to ani nyní. Stvořitel je však navíc velmi otravný svými neskrývanými ambicemi. Ve druhé polovině ždíme emoce na plné obrátky a snaží se o transhumanisticky laděné poselství, že umělá inteligence není nepřítel, ale kámoš. Během toho navíc načrtne spoustu témat, po slibném úvodu je však postupně čím dál tím jasnější, že Edwards a jeho tým prostě nejsou schopni vybudovat přesvědčivý svět či aspoň nápaditě přispět k ohraným otázkám o hranicích lidskosti a umělosti strojů. Ale aspoň je tam opravdu hodně výbuchů. ()
Po technické stránce je to zázrak, který svou práci s rozpočtem je závanem blockbusterů ze začátku tisíciletí (Piráti, LOTR, Transformers). Avšak bohužel po příběhové stránce to absolutně nestojí za to. Na příběh tvářící se vážně, chytře a filozoficky tu máme příliš hloupý konflikt. Ten je v tomto případě snad černobílejší než u Avatar. Nuance jsou tu tak neznámé slovo. Samotný vztah hlavního hrdiny a dítěte film také neprodává dobře, protože místo přirozeného sbližování postav tu máme pseudo inteligentní žvásty. Takže ikdyž pozlátko je velké a silné, tak obsah je na tolik slabý, že vás film znudí a za pár dnů si na něj už vůbec nevzpomenete. ()
Slátanina řetězící řadu absurdit, nelogičností a klišé, jejíž jediným kladem je poměrně pěkná vizuální stránka... ()
Nomád vyvolávající chvění v podbřišku, Radiohead(!), týpek s hubokým hlasem, ňuňu bomba s nožičkama. Zbytek šrot. Člověk stvoří stroje, aby makaly, stroje chtěj mír aka nemakat. ¯\_(ツ)_/¯ ()
„TO DÍTĚ NÁS SPASÍ…“ Vzpomeňte na všechny ty parádně udělaný sci-fi a tohle si k nim klidně přidejte. Pak se uklidněte a vybavte si všechny ty sračkoidní příběhy, který vás po jakýmsi očekávání, pěkně nasrali. A stvořili jste „The Creator“… Problém bude v Garethovi Edwardsovi, ze kterýho se (zřejmě) filmovej všeuměl nestane. (Ne vole, ani díky spolupráci s Weitzem…) Ale vlastně i to je kumšt… dokázat za ty prachy vytvořit film, nevzbuzující žádný emoce. P.S.: Ten vizuál je fakt zajímavej, kvůli němu dám 3*!/// -------------- POD ČAROU: ------------------------------------------------ 1.) Aby film získal atmosféru klasických hollywoodských eposů, jako třeba „Ben-Hur“ (1959), rozhodli se filmaři natáčet v ultraširokoúhlém poměru stran 2,76:1. 2.) Natáčelo se také filmařskou metodou zvanou „Guerilla filmmaking“. To znamená, že se točí v malejch týmech, s omezenejma rekvizitama a využívají se jakékoli dostupné zdroje, místa a vybavení. Často se točí bez povolení k natáčení. Díky tomu se film, který by jinak stál 300 mil. USD, podařilo natočit za miliónů 80. 3.) Thx za titule „Vojtěch Kostiha“. /// PŘÍBĚH *** HUMOR ne AKCE *** NAPĚTÍ * ()
Creator měl být Sci-Fi náloží roku, ale samotný výsledek byl pro mne téměř nesledovatelný, trpěl jsem neskutečně. Gareth Edwards zkrátka natočil film, který ve mne svým stylem stále evokoval mnou nenáviděné Star Wars. Jsem tak trochu doufal, že to bude něco ve stylu Dne nezávislosti, akorát UFO nahradí umělá inteligence, ale to jsem se krutě mýlil. Film na mne působil dojmem, že při 40 uběhlých minutách, jsem stále nevěděl, co se děje, žádný seznámení s postavama ani zápletkou, zkrátka se střídá scéna ze scény, ale divácké zaujetí nula. To je jak bych si pustil 6 díl random seriálu a mým úkolem bylo se zorientovat v ději. Washington mě tu absolutně nebavil a ani zbytek postav nezaujme, akce je o ničem, přišla mi být dětská a nevzrušivá. Nic epického, žádný wow moment, žádné napětí ani atmosféra, prostě se tam něco děje a mě už to od půlky filmu bylo celkem jedno, chtěl jsem jen konec. Nakonec jsem rád, že jsem nešel do kina, nudnější Akční Sci-Fi jsem snad neviděl. Zklamání roku. 3/10. ()
Po vizuálnej stránke to vyzerá ako niečo od Blomkampa, Scotta, Camerona, alebo Cuaróna. Inými slovami: vyzerá to dobre. Svet budúcnosti, futuristické kulisy, dizajn robotov... miestami je to naozaj krása na pohľad. Problém je, že je to „len“ slušný sci-fi štandard. Za mňa určite žiadna šokujúca vízia, nič nové, ani originálne pod slnkom. „Len“ špičkový štandard. So scenárom je to horšie. Od dôb Terminátora 2 mám slabosť pre filmy, v ktorých drsňák chráni dieťa, ale tuná medzi postavami nepanovala nijaká chémia, nebol to vôbec zaujímavý vzťah. Naopak, dosť ma otravovalo sledovať ho. Veľmi mdlé postavy. Mizerná ústredná záporáčka. Vážne som sa dožil doby, v ktorej Allison Janney zo Západného krídla hrá akčnú zápornú rolu??? Nezaujímavé herecké výkony. Jediný herec, ktorý stojí za to, je úžasný ksicht Marc Menchaca z Kingovho Outsidera, Nevillovho No One Gets Out Alive a samozrejme Russ Langmore z Ozarku. Akčné scény tu v podstate vôbec nie sú. K tomu samozrejme sebavedomá stopáž skoro dve a pol hodiny, ktorá však nie je vyplnená ničím atraktívnym, čo by udržalo vašu pozornosť. Ledva-ledva 3*. ()
// Takhle nějak si představuju, že by vypadal scénář, který napsala umělá inteligence. A ne no, vůbec to nedávám. Tyhle filmy s nefunkční/neexistující vnitřní logikou, kde si musím co pět minut klepat na čelo, jaké blbosti se tam dějí, to bude jednou moje smrt. Stvořitel je krásný nic, jen sbírka fajn designů, kterou si nedokážu vůbec užít, protože Edwards nebyl schopný najmout dramaturga. Vlastně je to tak špatný, že jsem kvůli tomu začal zpochybňovat jeho reálný přínos k Rogue One. A ne, tohle fakt žádné studio nezprasilo, tohle je prostě nešikovnost Edwardse/Weitze coby vypravěčů a já doufám, že jim to brzo někdo poví, ať se tohle příště neopakuje. 5/10 ()
Prekvapive docela fajn sci-fi, to mizerny hodnoceni moc nechapu. Problemy jsem mel vlastne jen dva. Washington je sice dobrej herec, ale clovek nema moc duvodu jeho postave fandit a misty me krapet sral. Druha vec je pribeh, je tu sice par zvratu, par fajn myslenek, ale jinak to je docela neoriginalni, navic se to misty krapet tahne a obcas to nedava smysl. Ale jinak moc prijemny sci-fi, kde sice neni nijak moc akce, ale vlastne to vubec nevadi, navic vizualni stranka je perfektni, triky bez chyby a Edwards dokaze udrzet divaka napnutyho az do konce. Slusny 4* ()
V prvních minutách jsem byl nadšen. O 100 minut později jsem chtěl, aby to co nejdřív skončilo a nikdo už nic neříkal a nedělal. Působivá vizuální stránka a nápaditý worldbuilding ve službách zápletky, která je naprosto triviální a špatně vyprávěná (něco se zjevně zásadně přestříhávalo), ale tváří se jako kdyby šlo o bůhvíjak filosofické dílo. ()
Je to ambiciózní, to ano, a je očividné, že do toho Edwards dal krev, pot a slzy, což oceňuji. Ale spousta míst je/působí nedodělaně a nelogicky, což celkovému dojmu mocně podraží nohy. JDW má charisma na rozdávání, ale ani jeho postava na mě nepůsobila hotově či opravdově, hehe. Zdali to bylo jeho schopnostmi, režijním vedením nebo scénářem, no tradičně asi mixem všeho dohromady. Hodně se mi líbila volba Allison Janney do role drsné vojačky, ale i její postava vyzněla nakonec spíš ploše. Soundtrack byl překvapivě fantastický (mám na mysli funky písně od Deep Purple, Radiohead a tak, ne původní hudbu od Hanse, protože ten byl tentokrát velmi zapomenutelný), dokonce tak fantastický, až se to k depresivně melancholické náladě filmu skoro nehodilo. No zkrátka, vlastní očekávání mě zradila, rodičům o tom domů psát nebudu a do pár dnů zapomenu, že film vůbec existuje. ()
Reklama