Réžia:
François OzonScenár:
François OzonKamera:
Yorick Le SauxHudba:
Philippe RombiHrajú:
Valeria Bruni Tedeschi, Stéphane Freiss, Géraldine Pailhas, Françoise Fabian, Michael Lonsdale, Antoine Chappey, Marc Ruchmann, Jean Neisser (viac)VOD (1)
Obsahy(1)
Film zachycující 5 příběhů ze života dvou milenců je zvláštní tím, že se odvíjí od konce k začátku jejich společného života. Od rozvodu v úvodu přes návštěvu homosexuálního bratra s přítelem, porod a svatbu k romantickému dovolenkovému seznámení. Režisér François Ozon tímto odlehčuje jinak poněkud smutný příběh... (oficiálny text distribútora)
Recenzie (103)
Asi je to dobrý nápad natočit romantické drama pozpátku (tzn. začínáme rozvodem a končíme seznámením). Jenže ani to tento film nezachrání. I přes již avizované ,,cestování v čase" se totiž jedná o opravdu utahaný a místy i nudný film. ()
Zájdite si na pivo so starším, ženatým, prípadne uz rozvedeným kamošom a budete to mať z prvej ruky, zadarmo a bez ujmy na potešení zo zaujímavej filmárčiny. Ozon svoj hraný "manželský dokument" napísal a nasnímal ako televízny film - formálne striedmo a nezaujímavo, obsahovo nenáročne a fádne. Vo filmoch ako Intimita alebo Pianistka sa aspoň niečo riešilo. V tomto filme sa nerieši nič a jeho motorom sú iba dobre vystihnuté psychologické momentky, ktoré nikam nevedú - čiže niečo, čo v plnohodnotnom a scenáristicky prepracovanom filme plní "iba" rolu lepidla uprostred skutočnej drámy. Herci sú ale celý čas príjemne realistický a snímka má veľmi pekný záver. ()
5 jako pět zastávek ve vztahu dvou. Od rozvodu zpátky k začátku, kdy se muž a žena seznámili. Nekonají se tu žádná sexuální zemětřesení střídaná házením nožů, žádná ponaučení, odsouzení, pátrání po příčinách a vinících rozpadu. Mozaika poskládaná z klíčových momentů podaná ale naprosto všedně bude někomu připadat nudná a fádní. Mně se to "obyčejné", na čem TO většinu času stojí (a taky padá), ale neobyčejně líbilo. ()
Fešně vystrojená úvodní pětina nedokáže přebít čistou formálnost celku a duchaprosté scenáristické zkratky. Ozon si při šplhaní do výšin zajímavosti podkopl stylem zpětného vyprávění žebřík a nezbylo mu tak místo ani na pointu (z kýčovitého západu slunce ční leda bezradnost), ani na prokreslení charakterů (nepochopil jsem motivaci ani jedné z postav). Pokud to byla jen odpočinková stylovka, doufám že Ozon brzy nabere zpět svůj umný vypravěčský dech. ()
Zlatý Lev - výběr ()
Formálně krásně natočené nesouvislé cosi, co na mě působilo dojmem snahy o dekadenci či morální pobuřujícnost. Co na tom, že především hlavní představitelka je krásná a krásně proměnlivá jako den a noc, když všechno okolo ní vyvolává nutkání opakovaně se ptát: "A čemu se jako divíte?" 5x2 je pro mě sledem dobře zahraných, ale naprosto oddělených epizod, v nichž vystupují titíž herci. Trik s přeházením času jenom brání vidět, že tradiční chronologií obdařený příběh by absolutně postrádal logiku, která je sice lidským citům na hony vzdálená, ale i tak jsou v této oblasti jisté meze. A od toho právě máme rozvod a takové moderní vymoženosti:) Zkrátka a dobře, v tomto případě platí, že ozón je k životu mírně řečeno nepřívětivý. 50% ()
Film o ničem a o všem. Dokonalá ukázka vztahu, kde se dva lidé nechtějí sebe vzdát a současně si chtějí ubližovat. Namísto běžné cesty se vydáváme od šedé reality všedních starostí, rodičovství a těžkých společenských obleků, k méně svazujícímu mládí. A každý krok (nebo vlastně ústupek, vzhledem k časovému uspořádání) je ukázkou toho, jak jsou vztahy podivné a přesto nepostradatelné (možná nejcennější ukázkou vztahové absurdity mi přijde absolutní oddanost po nevěře). Jediné, co mi lehce kazí požitek z podívané je fakt, že hlavní hrdina byl vlastně vždycky hovado. Tak proč by si s ním nějaká vůbec začínala? Ale možná v tom tvůrci chtěli vyjádřit tu největší vztahovou ironii. ()
Manželské etudy pozpátku. Film, v němž je o vztahu dvou lidí úplně všechno a (kvůli snaze o „zobecnění“) přitom nic. Nejkladněji hodnotím první část, jejíž nedýchatelné dusno na rozdíl od výtečného herectví Valerie Bruni Tedeschi nepřetrvává až do konce. Což dává smysl. Konce jsou obvykle méně příjemné než začátky. 60% Zajímavé komentáře: POMO, kleopatra, Isherwood, Gore ()
Nedokážu si pomoct, ale po celou dobu mi 5x2 připomínalo divadlo. Bylo to hlavně tím, že režisér a scénárista Francois Ozon celý snímek zkoncipoval do pěti dějství, ve kterých vždy představil dva stejné lidi. Jenomže ať už se jedná o počáteční rozvod (obrácená časová chronologie) výchovu syna, jeho narození, svatbu a závěrečné seznámení, pokaždé jako by divák viděl úplně odlišné lidi. Jenomže v těchto pěti hlavních bodech manželského soužití mi něco chybělo. Chyběla mi celistvost děje, který se mi odehrával před očima. Scény by totiž šli použít i jako dobrý podklad pro televizní minisérii, než jako jednotný celovečerní film. Jejich vzájemné propojení si divák musí domýšlet a ač to není nic těžkého – Ozon jako režisér se opravdu vyznamenal – právě toto „spojení“ mělo být hlavní bodem jeho „přitlačení na pilu“. Takhle divákovi zůstane pět epizod, které bude sledovat bez sebemenšího zájmu, protože film jako celek postrádá jakoukoliv atmosféru a jakýkoliv „záchytný bod“, ve kterém by jsme si mohli k postavám vytvořit vztah. Tenhle film je vlastně natolik zahleděný do sebe a sám sebe tak hýčká, že už vlastně ani nic a nikoho nepotřebuje, včetně diváka. A to je fakt stejně pevný, jako že 5x2 bude 10. Škoda, že s tím jedním by se hnout dalo. ()
║Rozpočet $-miliónov║Tržby USA $128,752║Tržby Celosvetovo $7,444,906║ ()
Tím, že děj začíná v okamžiku, kdy je všechno skončeno a podepsáno, umocňuje to atmosféru zklamání (znásilnění ex-manželem těsně po rozvodu a jeho následující otázka „Nechceš to ještě zkusit?“ mně nadlouho uvíznou v paměti!) A postupné propracovávání se k tomu prvotnímu závanu porozumění, přes všechnu bezohlednost, chvastounství, lhostejnost. Škoda, že údernost mají hlavně úvodní dvě epizody. Nezbývá mi, než Marion ( Valeria Bruni-Tedeschi podává naprosto věrohodný výkon) popřát ať se jí po rozvodu daří lépe než v manželství :-). ()
Ať už se postavy seznamují, berou, trápí či rozvádí, chovají se stále tak hloupě, že ani nejrozporuplnější psychika nebo životní překážky to neomluví. Jen těžko uvěřit tomu, že film, který jde tak hluboko do intimity vztahu, dokáže být tak nepříjemně chladný a odcizený. ()
Příběh jednoho končícího manželství s pěti zpětnými, zřejmě klíčovými zastávkami jejich soužití. Jeden nejmenovaný uživatel by mně na to řekl, takový už je holt život, což je bezesporu pravda, ale bylo nám to naservírované docela zajímavou formou. Pár otázek mi sice zůstalo nezodpovězeno, ale možná to byl úmysl, abych mohla zapojit i svou fantazii. Ozon umí rozhodně vzbudit zvědavost na další jeho snímky: ()
Mám ráda obyčejné příběhy, ale tenhle je poměrně nezáživný a nudný. Zpětné vyprávění je na můj vkus použité naprosto nevhodně, asi jsem se měla zamyslet nad tím, jak tak pěkný vztah mohl tak špatně skončit, ale bylo mi to tak nějak jedno, hrdinové mě nepřesvědčili, že bych měla jejich příběh prožívat s nimi. ()
"Považuji váš rozvod k datu 17. 2. 2003 za právoplatný." Francouzi mi připadají divní. Kdo z nich nebyl dvakrát rozvedený, osmkrát nevěrný a nerozdal si to s osobou stejného pohlaví, tak nepatří do společnosti slušných lidí. Alespoň z filmových a seriálových vztahů to tak vypadá. Já jsem se přesto na těch pět příběhů vyprávěných od rozvodu po seznámení docela těšil, ale dostal jsem jen nakousnuté příběhy a několik mouder, která už kolem mne během života nekoordinovaně proběhla. ()
Pokud napíšete nějakou banalitu, která by nikoho nezajímala, převyprávějte to pozpátku. Hned se z toho stane umění a všichni vám budou zobat z ruky. Úryvek z příručky "Screenwriting for Dummies" od Roberta McKeeho. ()
Kto povedal, že sa v tomto filme nič nerieši? Skôr naopak, rieši sa tu úplne všetko. Fádne, šedo, pomaly, civilne. Rieši sa tu ale vec, ktorá sa bohužiaľ evidentne vyriešiť nedá. Čo to je, na to nech si zodpovie každý sám. A nech si na to odpovie pekne pomaly, fádne a šedo. ()
Co vám budu povídat... Na 5x2 jsem se docela těšil a byl jsem hodně moc zvědavý. Ovšem nakonec jsem byl dost zklamaný... Tento film není ničím, ale naprosto ničím vyjímečný, některé scény byly vyloženě samoúčelné a zpracováním je vlastně formální... Zpětné řazení scén a narušená lineárnost děje má možná jen zakrýt fakt, že film je vlastně hrozně nezajímavý... Nicméně ani v tomto způsobu vyprávění není nijak originální a kvalit podobně zpracovaných filmů (Memento, 21 gramů) rozhodně nedosahuje. Najde se sice pár povedených scén a místy je cítit záblesk snahy o jakési sdělení, ale moc se to nedaří. 5x2 = 2 hvězdičky... ()
Absolutne nezaujimave, netvorive a v podstate úplne o nicom. Tematika tisickrat otrepana a ak mam byt mimo z toho, ze pan F. Ozon nam cely zivotny pribeh vyrapotal odzadu, tak to teda na mna nezaposobilo...po pravde, skor som sa este viac pri tom nudila. Moj celkovy dojem z filmu urcite kazil aj priserny dabing. ()
Prostě nemám toho přihřátý pseudo-uměleckýho žabožrouta rád. Tohle je pěkná blbost ()
Reklama