Réžia:
Charlotte WellsScenár:
Charlotte WellsKamera:
Gregory OkeHudba:
Oliver CoatesObsahy(1)
Niekedy v deväťdesiatych rokoch, kdesi v tureckom prímorskom rezorte trávi dovolenku rozvedený mladý otec Calum (Paul Mescal) spolu s jeho jedenásťročnou dcérou Sophiou (Francesca Corio). Pohodové vystupovanie otca, ktorý nepokazí žiadnu zábavu a baví sa tým, že ho okolie považuje skôr za staršieho brata Sophie, však zastiera znepokojivý závoj melanchólie. (Filmtopia)
(viac)Recenzie (236)
Hodně velká artovka, s pár opravdu silnými scénami, ale natočena pro mě nepříliš vděčnou formou. Taky mi tam vadila ta jistá nedořečenost, ale zase je to něco k zamyšlení a po skončení to ve mně přece jen chvíli rezonovalo, hlavně asi díky závěrečné scéně. Takže má to poměrně silný hlas, ale zároveň ne až tak silný. Líbilo se mi ale jakou to mělo atmosféru a tajemný, až záhadný feel. ()
Aftersun mě dokonale ubilo. Opatrně jsem se těšil na indie žánrovku, která se dostala do nejednoho shortlistu kdejakých filmových ocenění, ale dostal jsem pouze takové prázdné cvičení o vztahu dcery a mladého otce, kde není rozhodně všechno řečeno na plnou hubu a v povzdálí se vznáší určité znepokojivé ozvěny minulosti. Oceňuji výkony obou hlavních představitelů, ale absolutně jsem v Aftersun nenašel, to co jsem hledal. ()
Ono predstava traveni dovolene v tureckem resortu je hruzostrasna sama o sobe... Ale dal jsem dvojici sanci. Otec mi sympaticky nebyl, holka v pohode. Porad jsem cekal, jak film bude gradovat... Ale nejak to cele vysumelo. Za me nicim vyjimecny film. ()
Natahovanější artová nuda celkem. Já si z fleku myslel, že se táta zneživí. 2* a.k.a 35% ()
O čo nenápadnejší film, o to krajší, a to len a len vďaka civilnej charizme ústrednej dvojice. ()
podbízivý ubulený vrtošení od srdíčka co to drží ()
Neskutočne inteligentný, citlivý film, ktorý sa ma dotkol snáď na všetkých myšlienkových i emocionálnych úrovniach, o ktorých viem, že v sebe mám. Film pre pozorného diváka, ktorý bude ochotný hľadať a premýšľať po dobu celej jeho stopáže. ()
(7/10). Film Aftersun jsem měl v hledáčku již nějakou dobu. Snímek se tvářil jako artová záležitost, kterou mělo pod taktovkou mnou milované studio A24. Shodou okolností jsem měl čest nedávno poznat představitele hlavní role ve filmu All Of Us Stranger, kde to ještě nebyla ta pravá zkouška ohněm. Ta přišla až v toto filmu, kdy celá tíha snímku leží doslova na jeho bedrech. Myslím si v tomto ohledu Paul Mescal obstál na výbornou a filmoví fanoušci si mohou oddechnout. Ridley Scott si může mnout ruce, že obsadil do svého kontroverzního pokračování Gladiátora právě tohoto talentovaného irského herce. Tento původem Ir se musel navíc naučit kvůli své postavě skotský přízvuk, což si absolutně nedokážu představit. Aftensun je ve své podstatě velice intimní záležitostí, která nikam nespěchá a nechává se unášet na tureckých vlnách, jako naši dva hlavní představitelé. Ti se ocitají na vysněné dovolené, která je zejména pro postavu Caluma únikem z reality plné vnitřních démonů. Film nám servíruje během příjemné stopáže nepatrné nuance, které v divákovi probouzejí znepokojivý pocit a narušují tu klasickou dovolenkovou idylku. Na snímku jde krásně vidět, že jde také o jakousi osobní zpověď režisérky, která velice citlivě diriguje tuto něžnou baladu. Aftersun je velice hloubavým dramatem, která diváka rozhodně nevede za ručičku a v posledních minutách jej zkouší, jestli celou dobu dával bedlivý pozor. Pokud ano, tak jej zaplaví zdrcující pocit beznaděje a nastane bolestivá katarze. Pokud mu však nedojdou drobné nuance, které jsem jsou ve filmu opravdu velice jemně načrtnuty, tak si odnese spíše pocit zmatení a neuchopitelnosti. V mém případě to bylo někde na pomezí a pokud bych si tento film pustil po nějaké podobné rodinné dovolené, tak by byl zážitek jistojistě silnější. "And there's this feeling, once you leave where you're from, like, where you grew up, that, um, you don't totally belong there again." ()
Chvíli trvalo než jsem to zpracoval. S odstupem mě to rozkládá čím dál víc. Film, který nahazuje indicie a zbytek už je zcela na vás. Krásnej film o vnitřním boji, který se před těmi co milujeme víc než sami sebe snažíme schovat. Pokud se film do vás dostane, zůstane tam s vámi ještě dlouhou dobu. A to se mi osobně nestalo už nějakej pátek. Bez patosu a civilně takhle roztřelit srdce… Hrozná šleha film. Minimálně nominace by tomu hodně prospěla. ()
Nenápadný, ale o to silnejší "slice of life". Nostalgický, melancholický a plný podprahovej tenzie. Herci bezchybní. ()
(8/2023) / Ťažký, ťažký film, ktorý sa vyše hodinu vôbec nezdá ťažký, skôr nevýrazný a nudný. Neviem si spomenúť na veľa filmov, ktoré ma dokázali svojim záverom tak prekvapiť. V priebehu záverečných pár minút som pochopil o čo tu vlastne šlo. A že tie zdanlivo úmorné minúty boli veľmi šikovne vymyslené. Áno, je to typický festivalový film, ale trpezlivému divákovi vie ponúknuť zaujímavé emócie. (8/10) ()
Všetci, čo ste tejto píčovine dali viac ako jednu hviezdičku, ste kokoti. A len kvôli vám má táto chujovina červené čísla. Dúfam, že máte pokojný spánok. Keď sa nominačka udeľuje už aj za takéto "výkony" ako ľudstvo si nezaslúžime prežiť. Asteroid, prosím! Super ODPAD! ()
Ne, že bych snímek nepochopil, jen zřejmě nejsem na takovéto utahané festivalové snímky. Je sice hezké, že někdo pro změnu nepovažuje diváky za hlupáky, kterým se musí vše vysvětlovat jak batoleti, ale na druhou stranu ta vágnost by také měla být použita s mírou. Přestože mám empatii vysokou, nedokázal jsem se na postavy úplně napojit, částečně i proto, že krom pár indicií vůbec nevíme, proč Calum tolik trpí. Bylo mi ho líto, jistě, ale zkrátka mi tam chyběl nějaký kontext. Zoufale mi chyběly nějaké zajímavé dialogy. A emoce... Takže ač mohu s klidem říct, že jde o nuancovaný snímek, který skrývá mnohem víc, než se mi zprvu zdálo, nejsem typ člověka, co bude chválit umění, jen protože je intelektuálně sofistikované, když ve mně nevyvolá skoro žádné emoce. Umění mě musí stimulovat nejen intelektuálně, ale hlavně emocionálně. Zde se bohužel povedlo jakž takž to první (a i tam šlo spíše o samotnou strukturu snímku, než že bych se najednou díval na věci jinýma očima), ale emočně mě to pak už minulo totálně. Je to velmi jednoduchý film, který za mě stojí primárně na realistických hereckých výkonech, bez nichž bych to klidně považoval jen za nějaký lépe technicky zvládnutý studentský film. Proto hodnotím jen třemi. Ale na debut to není špatné, a komu vyhovují pomalejší, impresionističtější filmy, to jistě sedne více. ()
Aftersun - Amarcord. Je náhoda, že názvy začínají na A a mají stejný počet písmen? A dělí je skoro přesně 50 let... Myslím, že ne. Aftersun je Amarcord pro mou generaci... Vida, toť má první konspirační teorie, kterou jsem v životě vytvořil... Režisérka Charlotte je Sophie. Je skoro na den o deset let mladší než já. Její (ani Sophiin) otec (ve filmu Culum) bych tedy být nemohl. Jsem tedy někde uprostřed mezi nimi. Mám proto pocit, že jim oběma, a tomu co chtěla Charlotte Wells tímto filmem říct, velmi dobře rozumím... p.s. neodehrává se to "někdy v devadesátých letech", ale v roce 1999 - podle písně Tender od Blur z alba 13, které vyšlo v tomto roce a ve filmu zní ne jako doprovodný soundtrack, ale hraje přímo z reproduktoru v jedné scéně. Singl Tender v UK Singl Chart debutoval 29. února 99 hned na druhém místě. Režisérka měla v 99. roce 12, ale až v červnu. Sophie má ve filmu koncem léta 11... Takže to celkem sedí.... ()
Obsah filmu, dramatický oblouk a důvod proč se na film dívat: žádný, vůbec žádný. ()
já jsem to pochopila a zároveň i nepochopila. nemám odpovědi na otázky, ale mám takový podivný pocit, který si nedokážu vysvětlit. ve filmu je vyobrazený hřejivý vztah dcery a otce, kterýmu očividně nebylo dobře. spolu si vytvořili vzpomínky na krásnou dovolenou, jež musela někdy skončit. protože všechno jednou skončí. uvědomila jsem si, jak moc mám ráda svýho tátu a jak ho nikdy nechci ztratit. nakonec nám zůstanou jen vzpomínky. co takhle šťastni zůstat navždy?... "Wish we could have stayed for longer. I mean, why can't we? Why can't we just stay here?" ()
Jasně. Nějaká ta křehkost života a bytí mezi otcem a dcerou. V něčem asi jedinečné, za mě zase ne taková nadílka. Ale je fakt, že kdybych to viděl ve Varech, tak bych to bral jedno záživnější a zřetelnější dílo. ()
Jediný film, který mě emočně zdrtil až minuty po závěrečných titulcích. ()
Je to hezky natočené a určitě to má přesah. Nicméně přes všechny očividné kvality mi to nesedlo, tak jak by mělo. Režisérka a scénáristka v jedné osobě Charlotte Wells má velký cit pro vyprávění. Její příběh je něžný a vyprávěný od srdce. Hodně z něho cítím, že je ze života. Bohužel mi tam něco chybělo, co by mě zasáhlo a já si to naplno užil. Paul Mescal hraje parádně a svou roli moc dobře zvládl. Frankie Corio je dost talentovaná a pokud bude mít štěstí, tak se ve filmovém průmyslu neztratí. Líbila se mi atmosféra filmu, vztahy mezi postavy, i náznaky, že ne všechno je tak v pohodě, jak to na první pohled vypadá. Aftersun je hezký indie film, ale z mého pohledu nenabízí nic, co bychom někde jinde neviděli lépe a zajímavěji. ()
Otec s dcerou, s níž žije odloučeně, je na každoroční dovolené. Táta ma depky a snaží se být fajn, dcera dospívá. Taková... bezdějová, atmosférou misty zlovolná artovka z VHSky se dvěma talentovanými herci. ()
Reklama