Réžia:
Bertrand BlierKamera:
Bruno NuyttenHudba:
Stéphane GrappeliHrajú:
Gérard Depardieu, Patrick Dewaere, Miou-Miou, Jeanne Moreau, Brigitte Fossey, Isabelle Huppert, Gérard Jugnot, Thierry Lhermitte, Rita Maiden, Claude Piéplu (viac)Obsahy(2)
Bezstarostná jízda a la française sedmdesátých let. Jean-Claude a Pierrot jsou dva cyničtí pobudové, chuligáni, zloději, neurvalci a mnoho dalších podobných přívlastků dostanou na své cestě po Francii. Co vlastně chtějí? Zahnat nudu, naplnit život bezbřehou provokací společnosti, šosáků a měšťáků, kdo ví. A možná to ani sami nevědí. Chvíli si nasazují masku misogynů, jindy něžných ochránců žen plných porozumění, někdy jsou to jen sprostí zloději. Dvojice Patrick Dewaere a Gérard Depardieu, oba téměř stejně staří, plují svou sebezničující cestou s perverzní grácií a vulgárním šarmem. Cestu jim zkříží divy francouzského filmu jako Jeanne Moreauová, Miou-Miou, mladičká Isabelle Huppertová a Brigitte Fosseyová. Režisér Bertrand Blier je synem zesnulého herce Bernarda Bliera. Proslavil se již v polovině 70. let jako tvůrce eroticky provokativních filmů, jejichž hrdiny jsou nejčastěji sexuálně frustrovaní muži. (Česká televize)
(viac)Recenzie (117)
Je to tak divný, že doteď nevím, co si o tom mám myslet. Každopádně jsem z toho byla úplně vykulená a silně zvažuju, že si to pustím znovu. ()
Francouzský film, v němž se dvojice mladíků Jean-Claude a Pierre, jimž nic není svaté, bezstarostně potulují Francií. Hlavní postavy ztvárnili dva mladí nadějní herci G. Depardieu a P. Dewaere, jejichž největší záliba spočívala v prazvláštních sexuálních dobrodružstvích. Na živobytí si tito drzí hipíci se sklony k výstředním experimentům vydělávají krádežemi a jako dopravní prostředky používají výhradně ukradené vozidla. Během jejich bezcílného putování se seznámí s dívkou Marie-Ange (Miou-Miou), která se nebrání náhodným sexuálním vztahům a stává se společnou milenkou obou ´buzíků´. Tato půvabná herečka se v mnoha scénách objevila nahá a nebránila se ani natáčení několika odvážných milostných scén. Hlavní protagonisté dostávají šílené nápady, při nichž se setkávají s ještě většími magory (z vězení propuštěná žena se sebevražednými sklony či její syn, taktéž propuštěn z kriminálu na svobodu s touhou pomstít se za své uvěznění), než jsou oni sami. Přestože se Depardieu ve filmu prezentuje jako starší z dvojice, ve skutečnosti byl P. Dewaere o rok starší. Snahou šokovat jak provokativními dialogy, tak zobrazením sexuálních scén se tento film B. Bliera může v jistých ohledech připodobnit o rok starší Velké žranici. Neurčitým volným ukončením příběhu a také absencí dramatické zápletky film vyznívá jako sled bizarních událostí dvojice, která svou drzostí a neomaleností zacházela až na hranici snesitelnosti. ()
Depardieu byl na začátku tak nesympatický a vyloženě hnusící se mi, ke konci už mi nevadil, ale sympatie žádné. Ano, film mě šokoval, a některé scény jsou nezapomenutelné - sebevražda bývalé vězeňkyně, scény ve vlaku a spousta dalších naprosto ujetých dobrodružství hlavních hrdinů😉 ()
Bohémský roadtrip o dvou kamarádech, kteří cestují napříč Francií, aniž by měli peníze, plán anebo vůbec něco.. Ke všemu jim, ale stačí jejich vlastní drzost a odhodlání riskovat. Díky čemuž si všechny peníze a auta ukradnou, a když se jim zachce, tak i ženám budou drze po chuti.. Buzíci by mohli být skoro symbolem šedesátých let a hrdě se hlásit k hippies, jen kromě přítomné ignorace lásky. Protože i když se tváří jako ochránci žen, jde jim jen o to jedno a jsou ochotní si s každou ženou pohrát, bez ohledu na to jaký bude jejich zážitek mít dopad.. Skandálně nabitý soubor situací, jaký neskrývá odvážné erotické scény (plné budoucích hereckých hvězd), rádoby emancipaci a další vzdor proti autoritě. Buzíci svou filozofií snadno osloví rebelující generace a ještě lehčeji vzbudí v divácích závist "jak krásně bylo na světě".. Takový dobový mix Jízdy a Snílků, takže zatraceně uvolněná zábava, která pokud Vás neurazí (feminismus tady vskutku nezaboduje), bude provokovat ještě dlouho.. 70% ()
Mimořádně vtipný, tragický a poetický film... Dva pobudové si užívají svou bezstarostnou jízdu a tak se bez cíle toulají, když potřebujou auto, vezmou si ho, když potřebují ženu, taky si ji vezmou (a že ne každá do toho jde úplně dobrovolně), ale dělají to s vtipem a proti všem očekáváním to nevyznívá vůbec vulgárně... Všechno ale nejde vždycky dobře a scéna, kdy se po noci strávené s ženou, která ve vězení "přestala krvácet", vrátí k Marii-Ange, patří k nejsilnějším... A vůbec, krásná a nahá Marie-Ange, kterou už nebavilo, že si všichni dělali z jejího zadku průchoďák... s ní přichází ke konci i poetická rovina filmu, vrcholící závěrečnou svobodnou jízdou kamsi, která jednou musí skončit, ale jde přece o to, aby skončila co nejpozději... ()
¨Príma roadmovie komedie, samé kozy, vodní hlodavci, furt se tam mrdá a málo kecá. 91% ()
Komediální část filmu mě, v podstatě, až tolik nezajímala. To ta vážná ano a plně bych si s ní vystačil. Vynikající film. Nevím proč, ale při sledování filmu se mi neustále vracely scény z Kerouacovy knihy Na cestě. ()
Vzhledem k tomu, že jsem očekával klasickou starou francouzkou komedii, byl pro mě začátek filmu vcelku šok. Něco podobného jsem teda opravdu nečekal. Natož s takovým datem vzniku. Ale když člověk potlačí morální zábrany ( pokud je má a brání mu užít si příběh takových hajzlíků ), čeká ho opravdu ( alespoň podle mě ) krásný pohodový zážitek. Veškerá ta nekonvenčnost, která může šokovat, tu totiž nepůsobí samoúčelně. Křečovitě, se snahou o co největší "hustotu", jak by to určitě vypadalo, kdyby se o něco podobného někdo pokusil dnes. Čemuž dopomáhá skvélá hudba, skvělí přirození herci, krásné prostředí,... Les Valseuses bych přirovnal k filmu Bonie a Clide. Jen se ubralo na násilí a krvi, a přidalo na sexu a nahotě. Což by racionálně vzato nemělo šokovat o nic víc:-) PS: Jo a Jean, Pierrot a Marie jsou rozhodně mnohem větší hovádka, než elegantní Bonie a Clide. Ale každému podle chuti ()
90% Nezávislá francouszká road movie graduje k čím dál zajímavějším pointám a situacím. ()
Jsou mezi námi filmy, které by si zasloužily svou vlastní kategorii/žánr s konkrétním označením "vidlácké" a zrovna film "Buzíci" si jistě zaslouží být touto kategorií poctěn s tím rozdílem, že název bych přejmenoval na "Dobytci", protože by skvěle vystihoval rysy (nejen povahové) hlavních "hrdinů"! Rád si doplňuji filmové začátky známých herců a tentokrát mě oslovila především účast mladého Depardieu. Ano, na svou dobu je to provokativní, odvážné, ale také neskutečně buranské a normální člověk by se nechtěl v kůži ani jednoho z "buzíků" nacházet byť jen minutu. Tohle ještě není úplně ten Gerard, kterého bych dokázal docenit. Pokud bych chtěl částečně podobné téma vidět na plátně, bez váhání si raději pustím vyšperkovaný Mechanický pomeranč, který má úplně jinou úroveň (hlavně po herecké stránce) a především někam směřuje. Tihle dva vidloni směřují maximálně "z díry do díry" a počínají si u toho, jako pes co převrhne koš s odpadky. ()
Neskutečně úchylná a zlá sračka, která je zde samozřejmě v červených číslech (co taky od zdejších uživatelů čekat). Nejhorší francouzský film, který jsem kdy viděl. Jasný důkaz, jak to v sedmdesátých letech začalo jít s kinematografií postupně z kopce. Depardieu nazval tuhle sračku "dlažební kostkou, vrženou proti výkladu francouzského filmu". Já bych spíše řekl, že ta dlažební kostka je vržena přímo na váš mozek... Originální název "Les Valseuses" má více významů - ve spisovné formě "valseur" označuje někoho, kdo tančí valčík, v hovorové pak ve spojení s jinými slovy získává hanlivé zabarvení - počínaje marnotratným utrácením, konče částí mužského přirození. ()
Geniální snoubení briskní komedie s prstem vztyčeným na vrcholu hnojiště, posměšně ukazujícím na pokleslou morálku moderní doby. Doteď mám některé scény zapsány v paměti, více jak desetiletí po shlédnutí, např. matka kojící v autobuse, tomu říkám pravdivá syrovost bytí, ve světě kde pudy ční nad morálku. Tedy v tom našem. ()
Bez pádnějšího začátku či konce, či vlastně jakéhokoliv pořádnějšího děje, ale to nevadí, protože je to opravdu natolik působivé, odvážné, a Depardieu hraje natolik bravurně, že i tak se to zkoukne jedním dechem. ()
Je to taková oslava nespoutaného života s hudbou Stephana Grappelliho :) Stojí to rozhodně za zhlédnutí. Dle mého má Depardieu řadu lepších filmů. ()
Teda žasnu nad tím jak štíhlej a svěží je tady Depardieu a jak dopadl na starý kolena.. Jinak film je fakt hodně úlet ale drží se pod hranicí snahy bezúčelně šokovat, která je bohužel mnohdy jediným znakem mnoha podobných filmů současnosti.. ()
Chapem prečo sa tento film mnohym ludom najmä ženam nepači.Film,je značne politicky nekorektny a feministky by ho zrejme najradši zakopali pod čiernu zem.Dvaja hlavny antihrdinovia nezaobchadzaju so ženami prave v rukavičkach.Je to tiež jedna z mnohych temnych psychologickych dram,ktore vznikli vo Francuzsku v 70. a 80.rokoch.Stretnutie hlavnych hrdinov s Jeanne Moreau pozdvihuje tuto komediu na tragicku uroven.Miou-Miou je nadherna,aj ked natačanie velkeho množsta sexualnych scen pre nu nebolo zrejme nebolo jednoduche.Nekompromistny a odvažny film si zasluži rešpekt,v dnešnych politicky a genderovo korektnych časoch by nemohol vzniknut. ()
Polovina sedmdesátých let minulého století a zlaté časy francouzské kinematografie. A to nejen komedie, ale taká kriminálek a dobrodružných filmů. Také éra těch největších francouzských filmových hvězd. Dnes už kultovní "Buzíci" patří mezi mé oblíbené filmy, viděl jsem několikrát a od první chvíle si oblíbil oba hlavní představitele. Ve své době kontroverzní film dnes už nikoho nepřekvapí, ale pro fanoušky G. D. a P. D. je zásadní. ()
cesta dvou grazlu napric francii, sestrihana podesem, povetsinou nudna, jedina 'me to nevadi' byla opravdu zabavna ()
Opravdu si nemyslím, že by Buzíci byli tím opravdovým vstupem Gérarda Depardieua do světa filmu. Dvojice, co se poflakuje po Francii, krade, ničí co jim přijde pod ruku a jejich celoživotní vizí je flákání, je prostě pro mě osobně málo přesvědčivá jako dvouhodinový film. Mě se celkově film nelíbil a nezaujal mě ničím. Plno nahoty, sexuality jako vyjádření svobody a prostestu proti společnosti je zkrátka málo. ()
Čím déle film trval, tím více se mi líbil až jsem nechtěl, aby skončil. Dosti cynické, ale rozhodně nevšední dílo. ()
Reklama