Réžia:
František FilipScenár:
Jiří HubačKamera:
Rudolf Stahl ml.Hrajú:
Vladimír Menšík, Jana Hlaváčová, Jaromír Hanzlík, Čestmír Řanda st., Regina Rázlová, Josef Vinklář, František Hanus, Iva Janžurová, Vítězslav JirsákObsahy(2)
Hra Jiřího Hubače, vyznamenaná na MTF Zlatá Praha 1977 a na MTF Monte Carlo 1978, patří k nejvýznamnějším dílům české původní televizní tvorby. Dramatický příběh otce, syna a celé rodiny řeší závažný sociální problém, který s sebou přináší nebezpečí alkoholismu. Otec Kára (V. Menšík), hudebník v baru, propadá alkoholu natolik, že to ohrožuje rodinné soužití. Jeho žena (J. Hlaváčová) vidí, jak se partner mění, nemá už sílu znovu uvěřit jeho dalším slibům a opouští ho. Jediný, kdo otci ještě věří, je syn Ondřej (J. Hanzlík). Přesvědčí ho, aby se šel dobrovolně léčit… Předností Hubačova dramatického talentu je hluboký pohled na osudy postav a jejich okolí, schopnost vytvářet živé a pravdivé charaktery. V roli Káry v inscenaci Františka Filipa z roku 1977 vytvořil Vladimír Menšík jednu ze svých nezapomenutelných postav. (oficiálny text distribútora)
(viac)Recenzie (224)
Ve snímku naleznete princip fungování většiny lidských tvorů... názorně v experimentu. Také naleznete paralely i detaily, po kterých jste v minulosti (samozřejmě pokud vůbec) jistě nepátrali. Poučné i mrazivé zároveň. Jen doufám, že snímek neodradí další Ikary... v přeneseném smyslu samozřejmě ... ()
Jiří Hubač = záruka určité nemalé kvality. Ve spojení s výtečnými hereckými osobnostmi na čele s naprosto famózním Vladimírem Menšíkem v jedné z jeho nemnoha vážných rolí pak získáme jednu z nejvýraznějších inscenací naší nikoliv doby, ale televizní tvorby. Žádný ze zúčastněných umělců nejede na půl plynu, emocionální výbuchy po sobě následují s kadencí hodnou reálných explozí v nikoliv nutně kvalitním válečném filmu a vy to všechno sledujete a nemůžete najít úhel, ze kterého by se autor na ten alkoholismus nepodíval. Právě ta všestrannost uchopení tématu otevřela panu Menšíkovi obrovský prostor k uchvácení diváka a Ikarově Pádu cestu delší a s podstatně slavnějším koncem než jeho mytologickému předobrazu. Tleskám téhle studii dopadu sociálně patologického jednání na širší sociální okolí a dávám 90%. ()
O tom, že je Vladimír Menšík skvělý bavič, se přesvědčila z jeho estrádních vystoupení celá naše republika. O tom, že je i vynikající komediální herec, o tom se z té téměř stovky jeho televizních a filmových rolí dozvěděli diváci také. Že je však i dokonalým hercem charakterních rolí, o tom existuje jen několik důkazů - mimo postavy potulného mnicha ve Vláčilově Markétě Lazarové, postavy Jořka z Pyřku v Jasného filmu Všichni dobří rodáci či kupříkladu postavy četnického strážmistra v Hříšných lidech města pražského z dílu Černé rukavice, se o tom můžeme přesvědčit i v téhle vynikající televizní inscenaci Františka Filipa. Vladimír Menšík v ní hraje roli vnitřně rozervaného alkoholika, který svým marným bojem nedokáže zastavit destrukci svého života i vztahů, kterou svou závislostí rozpoutal... Herecký koncert pana Menšíka zastiňuje jak ostatní herecké kolegy a kolegyně, tak i výborný námět a scénář Jiřího Hubače a chirurgicky přesnou režii pana Filipa... Jeden z nejlepších výstupů československé televizní dramatické tvorby všech dob... Podobné filmy: Tažní ptáci, Dnes naposled, Zjasnělá noc, Hadí jed, Dobří holubi se vracejí, Hodina klavíru ()
Smutný příběh o alkoholikovi, kterému se pomalu rozpadá vše důležité. Výborný výlet do duše člověka a jeho vývoje závislosti na alkoholu. Herecký výkon Vladimíra Menšíka je neuvěřitelný a s nadsázkou se dá říct, že si zde zahrál sám sebe. Někde jsem jednou četl, že kdyby se Menšík nenarodil v Čechách, ale v Americe byl by ověnčen Oscary a myslím, že to přesně vystihuje jaký byl Menšík herec par excellance. Každý pohyb, každé gesto, které udělá mu uvěříte. Určitě jeden z nejlepších filmů, který natočil legenda české televizní tvorby František Filip. ()
Mně teda ani nepřipadalo, že by hlavní postava měla nějaký extra velký problémy s chlastem. Jako sice chlastal, ale zvládal chodit do práce a celkem normálně fungovat. Menšík a vlastně snad všichni herci to zahráli fakt výborně. Jenom mi tak nějak nesedělo, že třicátníci Hanzlík a Rázlová hrajou nějaký skoro puberťáky, který se strašně bojej, co jako budou řikat rodiče, až jim ukážou, s kym si hrajou na doktora. Film má tady hodnocení 92%, takže jsem měl velký očekávání a to se nenaplnilo. Podle mě to zase takovej zázrak nebyl. Prostě dobrý televizní drama bez nějakejch větších ambicí. ()
Spolu s pokračováním Tažní ptáci asi to nejlepší, co kdy Jiří Hubač napsal. A co pan Menšík zahrál. ()
No, čekal jsem nadprůměrný příběh, ale to co jsem zhlédl předčilo moje očekávání. Naprostý herecký koncert pana Menšíka. Film o závislosti na alkoholu a marný boj proti ní. Ten konec se mi moc líbil, jak otec dospěl k tomu, že už na svoji závislost sám nestačí a rozhodl se jít léčit kvůli své ženě a synovi, které bezvýhradně miloval. ()
Skvělá iscenace fenomenálních tvůrců - takto ve zkratce lze charakterizovat tento televizní film věnovaný alkoholismu. Předchůdce Vláčilova HADÍHO JEDU dává neuvěřitelně velký prostor Vladimíru Menšíkovi. Mýtus o jeho jednostrunném komickém herectví tento vynikající rozporuplný muž tady bourá od základu. Tragédie alkoholika je zvláštním případem neštěstí každého, kdo včas nedokáže zkrotit běsy v sobě a dopusti, aby nad ním nabyli moci. Takto postižení lidé neztrácejí své lidství hned a zcela. O to otřesnější tragédie, o to jímavější dočasná vzepětí a často - s přispěním vyšší moci - i pozitivní překonání nemožných stavů, považovaných za nezvladatelné. Letos je to dvacet let od smrti tohoto giganta naší kinematografie i televizní dramatické tvorby. V IKAROVI - a nejen v něm - postavil sám sobě nejkrásnější pomník. Pomník, který připomíná složitou členitost a nepopiratelnou nadčasovou velikost tohoto bodrého, temperamentního Moravana. ()
Zřejmě první film, ve kterém se mi Vladimír Menšík představil tak, jak jsem ho neznala a společně s Jaromírem Hanzlíkem, kterého jsem dosud v žádné podobné roli neviděla, dokázali vytvořit silný vztah syna a otce zápasícího s alkoholismem. Nejsilněji na mě zapůsobila scéna, ve které se Hanzlík snaží probrat svého, alkoholem zcela omámeného otce, z pohovky v baru. Dokonalá souhra skvělého herectví. ()
Velmi silný příběh o člověku, který je v pasti závislosti na tvrdé droze, alkoholu. Ničí svou rodinu, ničí sebe. Trapně je okolí, trapně je jemu -- když mu klesne hladina. Potom sám sebe dokáže hodnotit a pohrdat sebou, ale že by se měl léčit, to je těžký krok. Vždyť poslední ostrůvky vlastní osobnosti a hrdosti jsou ty, kdy prohlašuje a doufá, že to zvládne sám, léčení je pro něj poslední prohra. Díky civilnímu scénáři, který jde mimo jakoukoli teatrálnost (viděl jsem velmi nedávno americký Flight na totéž téma, se jmenovaným problémem), jsem nyní opravdu přesvědčen, že alkoholismus je nemoc a nikoli jen nekonečná řada lidských selhání. Že si ji člověk zavinil sám (pak už) nehraje roli. Nemám alkoholika mezi blízkými, ale tenhle příběh mi hnal slzy do očí. Menšík 100% a není co dodat, Hlaváčová 100% a trpěl jsem za ni. Oba dovedou hrát pouhou řečí těla, barvou hlasu, výrazem. Nepřehrávají, nevypadávají z role. Hanzlík skoro 100%, jedna z životních rolí i pro něj. Kdo mě překvapil velmi příjemně, Řanda, skoro 100% -- jsem zvyklý, že jeho roličky malých trapných padouchů jsou často schematické, primitivní. Zde hrál roli našeptávače hlavně po úvodu velice dobře. Inteligentní roli měl i Vinklář, fajn že nesklouzl k mentorování, skoro 100%. Jediná slabina filmu, Rázlová, mi dost nesedla. Když už ostatní hodnotím procenty, tak sotva 50%. Ještě k zasazení do doby -- cítím deziluzi a depresi z vrcholu normalizace, nicméně film velmi solidně potlačil povinné prvky reálného socialismu a je v něm jen velmi drobné a snesitelné tepání buržoazních nešvarů (rozuměj Řandy). Za mě snad úplně nejlepší televizní film mé rodné země. ()
Mezi všemi těmi na vlas stejnými inscenacemi, které se odehrávaly všechny ve stejných kulisách a hráli v nich stejní herci, Ikarův pád přeci jen vyčnívá. V dobré tradici filmů jako Dnes naposled navázal František Filip na věčné téma alkoholového opojení. Jeho varianta není marná. ()
Koncert jednoho velkého hereckého génia, který si tímto filmem zaslouží určitě nesmrtelnost. Pan Herec Rudolf Hrušínský má Spalovače mrtvol, Pan Herec Vladimír Menšík má tohle. Pokud jste navíc něco podobného zažili, či se vás to (jakkoliv) týká, o to je ten pocit beznaděje větší. ()
Nedovolím si tvrdiť, že by bol Menšíkov herecký výkon nevýrazný. Čo mi však prišlo nevýrazné, je jeho rola. Keď si predstavím Hrušínskeho vo filme “Nádej”, ktorý je tematicky zhodný, tak je Rudolf absolútnym víťazom. Dobrý film, no drámu o alkoholikovi si viem predstaviť aj emotívnejšiu, negatívnejšiu .. ()
Vladimír Menšík počas svojej dlhoročnej kariéry stvárnil množstvo postáv v mnohých filmoch a televízych seriáloch. Väčšinou sa jednalo o komické úlohy. No ja si ho vždy budem pamätať a vážiť hlavne kvôli tomu ako zahral tragických hrdinov v alkoholických drámach - "Ikarov pád", "Tažní ptáci" a "Dobří holubi se vracejí". Snímok "Ikarov pád" natočil v roku 1977, podľa scénara Jiřího Hubača, režisér František Filip. Je to silný príbeh o človeku, ktorému závisloť na alkohole zničila život. Vladimír Menšík podal obdivuhodný, mimoriadne presvedčivý herecký výkon. **** ()
Zajímavý film. Tohle je podle mého názoru jeden z nejlepší českých (československých) filmů vůbec. Svůj životní výkon zde předvádí Vladimír Menšík a já mu věřil každý pohyb, každé slovo, kdyždý čin. Nic na kvalitě filmu nemění fakt, že se jedná o televizní snímek. Tenhle film je prostě kvalitní, a to mi nikdo nevymluví. Vladimíra Menšíka perfektně doplňují další herci, a dá se říct, že výkon pana Menšíka povznesl i jejich herecký výkon na nadprůměrnou úroveň. Tenhle film jsem viděl poprvé tuším jako šestnáctiletý a byl jsem překvapen, že nějaký takhle kvalitní televizní film byl u nás natočen. Teď jsem ho viděl po pěti letech a svůj názor jsem nezměnil. Je to prostě dokonalá sonda do alkoholikova života, kterou pozvedl pan Menšík svým realistickým ztvárněním pana Káry. A nelze nepřipomenout, že na tento film navazuje neméně kvalitní pokračování Tažní ptáci, ve kterém exceluje po boku pana Menšíka Vlastimil Brodský. Ale Ikarův pád je pro mě prostě dnes už kultovní záležitost a zcela po právu uděluji pět hvědiček. ()
Není alkádo jako alkádo. Otec Kára sice miluje lahev víc, než svoje zdraví, ale když je v lihu, mluví o hvězdách a používá filozofické metafory, čímž si mne omotal řádně. Nejradši bych použil nějaký žargon, kterým bych vyjádřil svůj despekt k chlastu. Není nic horšího, než vidět, jak se z rodinnýho příslušníka stala obří láhev. Zkušenosti jsou zkušenosti. Jenže při perfektním scénáři a laskavým projevu PANA Menšíka jihnu... Na zdraví!!! ()
Brilantní herecké představení Vladimíra Menšíka činí tento snímek nezapomenutelným. Řadu scén si divák vybaví i mnoho let po zhlédnutí, např čištění bot či provokace od Č. Řandy během Ondřejovy oslavy. ()
Jednoznačně nejlepší dramatická role pana Menšíka a jedna z nejlépe napsaných v českých televizích vůbec. ()
Naprostá špička českých televizních filmů. Hubač, Filip, Menšík i všichni sekundáři zaslouží pět *. ()
Tak to bol herecký koncert V. Menšíka. Väčšina z nás ho považuje skôr za komediálneho herca a pritom on majstrovsky zvládal aj charakterové postavy. Nie nadarmo je V. Menšík považovaný za najlepšieho českého herca všetkých čias. Nedokážem si predstaviť kto iný by dokázal tak bravúrne zahrať bezmocnosť alkoholika. Proste skvelé, skvelé a ešte raz skvelé. Len nechápem, prečo tento film ešte nie je zaradený v rebríčku najlepších filmov? ()
Reklama