![všetky plagáty](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w140/files/images/film/posters/164/929/164929533_af3541.jpg)
Réžia:
Chang-dong LeeScenár:
Chang-dong LeeKamera:
Yeong-taek ChoiHrajú:
Kjong-gu Sol, So-ri Moon, Nae-sang Ahn, Seung-wan Ryoo, Byeong-ho Son, Myeong-shin Park, Seo-hee Ko, Yang-hee Lee, Do-young Kim, Gil-soo Park (viac)Obsahy(1)
29 ročného sociopata prepustia po dvaapolročnom väzení na slobodu. Rozhodne sa navštíviť rodinu človeka, ktorého zabil pri autonehode. V byte sa stretne s postihnutým dievčaťom, dcérou zabitého robotníka, a pokúsi sa ju sexuálne zneužiť. Po častejších návštevách vznikne medzi nimi puto, ktoré sa časom zmení na zvláštny vzťah. Juhokórejská dráma o tom, že láska môže mať mnoho podôb... (badygorila)
(viac)Recenzie (26)
Chang Dong Lee je skvelou ukazkou korejsko japonskych odlisnosti.Napriek tomu, ze tieto krajiny maju k sebe najblizsie, napriek tomu, ze obe prezivaju velky boom u zapadnych cinefilov, je medzi korejskym a japonskym pristupom obrovsky rozdiel. Chang Dong Lee je respektovanym autorskym korejskym reziserom, voli radsej nizkorozpoctovy indie pristup zato svoje videnie sveta. Nie je obrazovym magom ako KK DUk, ani vizualnym hracickraom ako Park. Ma blizsie k dogme, kamera na plece a ide sa. Kym v peppermit cany vadili digitalne prepaly jasov, v oasis zaa po technicekj stranke vadi malo svetla, tma typicka pre nenasvieteny indie film. A aky je teda rozdiel voci japonskym indie filmom podobneho razenia? Atmosfera. Japonske filmy vedia dokonale vycarovat atmosferu, korea, bez ohladu na zaner, druh, umelecu kvaltu, je odlustena, atmosfery prazdna. ()
Zlatý Lev - výběr ()
║Rozpočet $-miliónov║Tržby USA $10,304 ║Tržby Celosvetovo $6,696,952║ ()
Neschopnosť komunikácie, neochota načúvať, zažité predsudky a počiatočné sympatie prerastajúce v skutočnú lásku. Ide to celé dokopy? Pravdaže. Ako dôkaz stačí dodať iba informáciu o krajine pôvodu: Južná Kórea. ()
Jednu velkou hvězdu dávám za herecké výkony, protože ty byly naprosto neskutečné a herci mají můj obdiv. Další hvězdičky už ale bohužel dát nemůžu, protože to na mě bylo moc surové. Netuším, jestli jsem už někdy viděla film, ve kterém úplně chybí hudba, ale tohle je pro mě důkazem, že bez ní to prostě nejde. Nemůžu říct, že to ve mně nevyvolalo žádné emoce, ale rozhodně převládaly ty negativní. Při finální scéně jsem z toho ale nějaký druh lásky cítila... 1,5* ()
Ať si Dustin Hoffman vezme dudlíka a jde si hrát se svým oscarem za Rain mana na pískoviště, protože to co tady Mun So-ri předvádí, to se jen tak nevidí, kdyby s ní nebyly ve filmu prostřihy, kde se chová normálně, nikdy bych nevěřil, že neni opravdu takhle extrémně postižená, škoda jen, že její super hereckej výkon neni taky víc podpořenej poutavějším příběhem ()
Je to dosť dobrá mierne romanticky ladená dráma. Má celkom dobrý príbeh o čiastočne mentálne zaostalom mužovi, ktorý sa po niekoľkých rokoch vracia z väzenia, pričom zisťuje, že jeho rodina o neho ani moc nestojí, ale nie práve najochotnejšie ho predsa len vezmú späť. Rozhodne sa navštíviť rodinu, ktorej uškodil pri nehode a tu sa zoznamuje s ťažko postihnutou mladou ženou a postupne medzi nimi vzniká silné puto. So spracovaním som spokojný, dej je síce dosť jednoduchý, ide tu hlavne o nezodpovedný prístup hlavnej postavy a jeho vzťah s postihnutou ženou, takže minimálne aj ich vzťahy so svojimi rodinami mohli dostať kľudne ešte viac priestoru, keďže pôsobia zaujímavo, ale aj tak mi to sadlo. Zaujalo ma to od úplného začiatku, pričom vynikajú hlavne spoločné scény zamilovanej dvojice, v poslednej fáze sa to navyše začne uberať novým zaujímavým smerom, takže sa je skutočne na čo pozerať a táto výrazne nadpriemerná dĺžka prejde dosť rýchlo. A chválim aj pomerne originálny a veľmi zaujímavý prvok, keď sa v niektorých spoločných scénach hlavnej dvojice začne žena na chvíľu správať normálne a vždy je to podané takým až roztomilým spôsobom, toto sa vydarilo. Takže aj oba hlavné žánre sú v rámci možností typu filmu na vysokej úrovni. Herecké obsadenie je na tom dobre, Sol Kyung-Gu ma síce viac bavil v iných filmoch, v ktorých sa mohla viac prejaviť jeho charizma, ale aj toto zvládol dobre, k tomu skvelá Moon So-Ri, ktorá postihnutú ženu zahrala skutočne perfektne a bavila ma aj postava brata hlavného hrdinu. Réžia a technická stránka sú na tom dobre, Lee Chang-Dong využíva taký príjemne civilný štýl a ten sa k tejto tématike aj hodí najviac. Som dosť spokojný, Oasis síce nie je žiadny klenot, ale nemá žiadny výraznejší zápor a dobre sa na to pozerá aj opakovane. 78% ()
První hodinu jsem se dost nudil sledováním osudu nesympatického sociapata, který hned po návratu z vězení se pokusí znásilnit dceru své předchozí oběti. Takový člověk si opravdu moje sympatie nezíská. Druhá půlka už byla o dost záživnější, ale celkově se to na víc než průměrné hodnocení u mě nedostane. Dojat ani pohnut jsem rozhodně nebyl, indie forma mi vůbec nevyhovovala, absence hudby mi jako dobrý nápad taky nepřišla. ()
Snímok, ktorý určite (!) nie je vhodný pre každé oko diváka. Vzhľadom na nastolenú tému, len ťažko sledovateľný, pričom človek v sebe musí nosiť riadnu dávku tolerancie a pochopenia, aby ho dostatočne vstrebal. Ja sa priznám, že pre mňa to bolo náročné, pričom nejeden krát som zápasil s myšlienkou vypnúť ho. No a po hodine aj dačo som skrátka prehral. Skúseností s duševne i fyzicky postihnutými ľudmi mám viac než dosť v práci, nemusím ešte navyše nasávať atmosféru príbehu, ktorý nedokážem akceptovať. Nie, nie, ďakujem, no pred herečkou, ktorá stvárnila hlavnú postavu, obrovský klobúk dolu!!! ()
"Kiež by som pochopil, čo sa ti preháňa hlavou..." To, že hlavná postava to nemá v hlave celkom v poriadku, divákovi dôjde veľmi rýchlo. Dej filmu som pred sledovaním nečítal, takže som vôbec nemal tušenia akým smerom sa náš "IQ magoráčik" vyberie. On si možno vybral dobre, ale ja si po filme nie som istý, čo bolo dobré na tejto divnej love story medzi hlupákom a ťažko postihnutým dievčaťom. Mnohí užívatelia vyzdvihujú jej super herecký výkon, ale ja si nemyslím, že by bol hodný nejakých oskarových výšin alebo zhadzovania výkonu D. Hoffmana vo filme Rain man. Osvojiť si grimasy a kŕčovité pohyby určite nerobí problém i priemernému hercovi a ak už hľadať niečo na podobnú tému, tak rozhodne kórejský Malaton . Toto občas pôsobilo naozaj nechutne až úchylne a dlhé zábery na grimasy hlavnej predstaviteľky ma rozčuľovali a občas som musel použiť diaľkový ovládač, čo bežne nerobím. Ťažko film úplne odpísať, je jasné, že režisérovi išlo o to ukázať , že láska sa rodí aj na neočakávaných miestach, ale pozerať sa polovicu filmu na grimasy ma veľmi nebavilo. Na záver trailer. 60%. ()
Východné kinematografie si spájam s predstavou fungujúcich rodín, ktoré si stále navzájom pomáhajú. Chang-dong Lee vytvoril film, kde za maskou rodinnej úslužnosti sa skrýva sebecký duch bez porozumenia. Je preto jasné, že dvaja spoločenský vyvrheli nájdu k sebe cestu, aby zabránili samote a nepochopeniu, zobrať im radosť zo života. Spoločenské konvencie a pravidlá je to, čo ich nakoniec rozdeľuje. Ale bojujú až do konca. So-ri Moon podáva najlepší výkon aký som v roli telesne postihnutého mal možnosť vo filme vidieť. Jej Princezná je až trestuhodne opomíjaná v rámci svetového merítka. Tá ženská vie vytvoriť charakter a je postavový chameleón.. Máme tu množstvo hercov, ktorý pre svoju rolu spravia možné aj nemožné, ale týmto filmom ich dáva Moon hravo do vrecka. Som naozaj potešený že som to mal možnosť vidieť. Funguje to, má to svoje silné miesta, napätie aj určitú čarokrásu. Rozmýšľal som nad plným počtom. ()
Ideálny film, ktorý dokonale nastavuje zrkadlo jak tým normálnym postavám vo filme, tak divákom. Človek s trochou empatie môže byť znechutený maximálne z rodinných príslušníkov, ktorí tých postihnutých zneužívali pre svoj prospech a hlavne z finále, v ktorom mal každý jasno a vôbec sa neobťažovali načúvať tým dvom. V tej scéne ma trochu mrzela scenáristická vypočítavosť, keďže ani jedna postava nebola schopná povedať, čo sa stalo. Ona bol v príliš veľkom šoku z chovania jej blízkych a fyzicky nebola schopná hovoriť. On bol príliš veľký dement na to, aby si uvedomoval, čo sa deje a až príliš odovzdane prijímal svoj osud. Nepozornejší divák snáď vďaka scéne na strome pochopí o čo tam išlo. Romantický vzťah medzi týmito dvoma hendikepovanými postavami bol oveľa intenzívnejší ako v kdejakej romantike s bezchybnými postavami. Tento syrový prístup Lee Chang-donga typický pre nezávislú tvorbu mi bežne príliš nesedí, ale tentokrát sa film zaoberal silnými postavami, ktoré sú dokonale stvárnené. Hlavne výkon So-ri Moon je obdivuhodný a keby tam nemala pár scén v ktorých je normálna, tak bez zaváhania uverím, že je postihnutá. Vďaka ústredným postavám film napriek pomalému tempu ani na chvíľu nenudí. Takže každému, kto ma srdce, film odporúčam. 8/10. ()
Lee Chang-dong je režisér, který má asi ke Kim Ki-dukovi nejblíže a to tím způsobem, jak snad tlačí na lidi aby jim bylo líto nějakého grázla. V tomto případě je to typ s hodně nízkým IQ, který je puštěný z vězení a samozřejmě má problémy se začlenit do společnosti... ()
Moje první osobní setkání s korejskou kinematografií snad ani nemohlo dopadnout lépe-vynikající protipól k hollywoodským limonádám a prvoplánovým "slzoždímačům". ()
Jihokorejské Dogma 95. Bravurní herecký koncert Princezny a Generála vyvažuje vydařená zápletka s nádherným zakončením. ()
So-ri Moon, hluboce se před vámi klaním. Hrála jste tak, že se snad nenašel jediný divák, který by nevěřil. Nevěřil, že nejste postižená mladá žena, která dokáže změnit sociopata, který ji nejdříve zneužije a až potom si k ní najde cestu. Postižení fyzické neznamená mentální. Kde všude může vzniknout láska... Kde všude jsou předsudky a nepochopení, ani Korea není výjimkou. Ale ona se dočká. Dočká se toho, že on se vrátí a řekne jí - Vaše Veličenstvo... ()
Promarněná šance tento film - kvalitní herecké výkony (zejména od té dívky), ale chtělo by to pár změn a především zkrátit stopáž, nejen začátek byl opravdu příliš natahovaný a nezajímavý - 65%. ()
nic nemusi byt tak jak to ze zacatku vypada a laska ma mnoho podob - korejci opet zabodovali netradicnim a originalnim romantickym filmem. ()
Scéna v metru byla kouzelná a já si v duchu přála, aby jim ten svět, ve kterém si spolu rozuměli, už nikdy nikdo nepošlapal. ()
Chang-dong Lee má talent napísať a zrezírožovať aj také niečo ako je znásilnenie tak, že neviete či sa máte báť alebo smiať. Uplne jednoducho natocené, všetko stojí vlastne na genialnom scenári a výborných hercoch. Pre mna dosť silný zažitok. ()
Reklama