Réžia:
Richard LinklaterKamera:
Lee DanielHudba:
Fred FrithHrajú:
Ethan Hawke, Julie Delpy, Andrea Eckert, Erni Mangold, Hans Weingartner, Peter Ily Huemer, Adam Goldberg, Richard Linklater, Paul Poet, John Sloss (viac)VOD (2)
Obsahy(1)
Vášnivá a inteligentní romance francouzské studentky a mladého Američana, kteří se potkají v rychlíku z Budapešti do Vídně. Čeká je neobyčejných čtrnáct hodin strávených neplánovanou expedicí po Vídni... (oficiálny text distribútora)
Recenzie (571)
Blbůstka z americké provenience, příliš líbivé, nahrané, dva mladí filosofují a milují jeden druhého, až mi je z toho trochu špatně...klasická americká sračinka..! ()
Prekvapivo skoro perfektné. V jednoduchosti je krása ako sa vraví a v tomto filme toto pravidlo rozhodne platí. Herecký je to dobre obsadené a zahrané, ale hlavne perfektne napísané. Pokial vás zaujmú dialógy a hlavne dvojica, tak sa vám film bude určite páčiť. Páčilo sa už len ako to začalo a nasledujúce scény boli len lepšie. Before Sunrise je film, ktorý vás chytí buď na začiatku alebo vôbec. Zaleží len na tom, či vás vôbec baví sledovať skutočne neobvyklí a zároveň jednoduchý romantický film. 90% - 5* ()
Nikdy by som si nepomyslela, že ma bude 100 - minutový rozhovor dvoch ľudí takto baviť. Dokonalý romantický snímok. ()
"Víš co je nejhorší na tom, když se s tebou někdo rozejde? To, že si vzpomeneš, jak málo sis vážil těch, s kterými ses rozešel. A pak si uvědomíš, že tak málo si teď váží oni tebe." ________ 2 milenci, jeden den, Vídeň, a jeden velmi dlouhej dialog. Je naprosto fascinující s odstupem času – vzhledem k tomu, že čas je důležitým prvkem celé Before trilogie – sledovat jak vznik zcela spontánní lásky mezi Ethanem Hawkem & Julie Delpy, tak to, jak se z týhle minimalistický indie artovky stala kultovní klasika nejen v rámci žánru, ale i populární Valentýnská filmová stálice. Richard Linklater je mistr scénárista, protože vytvořil nejrealističtější a nejautentičtější vyobrazení naivity a nevinnosti lásky, co kdy filmový médium spatřilo. ()
Jelikož jsem Před soumrakem viděl dříve, věděl jsem, co mám čekat, ale v případě tohoto filmu to neznamená a nepůsobí pražádné zklamání. Bylo milé sledovat, jak to vlastně začalo, jak se Jess a Celine seznámili a sbližovali. Přišlo mi, že zatímco Před soumrakem si udržovalo stálou kvalitu a spád po celou dobu, Před úsvitem začíná sice pomaleji, ale zase silněji graduje (od telefonování v restauraci). ___ Milý film pro příjemný jarní večer. ()
Dělejte spontnánní rozhodnutí..:) ()
Protivnej roztěkanej americkej fracek neustále pseudointelektuálsky kecá s typickou bio emancipovanou žabožroutkou o smyslu bytí, nekonečnousti nití a o úpadku žití. Taková témata ta holka vybalit na mě, než by se stačila otočit na konopným sandálu, už bych seděl v letadle domů a listoval Maximem. Courají se spolu Vídní, potkávají žebrající proroky, poslouchají básničky a stále si hrozně důležitě a zaujatě povídají a naslouchají a všechno je to hrozně boží ! Přitom absolutně netuším, proč si zrovna tihle dva tak padli do oka, ani jeden mi nepřišel po duševní stránce aspoň nějak zajímavý. Nebýt druhého dílu (Před soumrakem), který obě postavy a jejich „vztah“ velmi příjemně prohloubí, šel bych s hodnocením dolu. Jenže právě díky tomuhle prudérnímu „začátku“ je Před soumrakem právě tak dobrý jak je! ()
Asi môj vôbec najobľúbenejší nezávislý americký romantický film, prezieravo situovaný do kultúrneho prostredia odkazujúceho k Linklaterovým inšpiračným zdrojom v tradícii európskeho artového filmu. 100% ()
Romantika ve stylu evropského artu. ()
Všetko začalo tak nevinne - jednoduchým rozhovorom vo vlaku. Sila okamžiku a veľká náhoda urobili svoje. Tí dvaja hádajúci sa manželia si ani neuvedomili, čo svojou hádkou umožnili. Pocit, ktorý oboch mladých ľudí zrazu prepadol vo vlaku by chcel asi zažiť každý z nás - mať to neodbytné nutkanie, že možno práve teraz sa odohráva jeden z najdôležitejších okamžikov v našom živote. Len to nepokaziť a chopiť sa šance. Presne to urobili ten mladík s dievčinou keď ju prehovoril, aby si s ním vystúpila z vlaku.... Pred úsvitom je originálna romantická dráma úplne sa vymykajúca všeobecne prijímaným romantickým filmovým schémam a konceptu - úvod, zaľúbenie, zápletka, roztržka a uzmierenie. Tu nič také nie je. Iba čistá romantika bez poskvrny a vynikajkúce dialógy s úvahami o všetkom možnom. Jeden z najlepších romantických snímkov aké som kedy videl. ()
Nejnádhernější a nejtragičtější romance ze všech. Nejnádhernější ve svém protkávání civilní reálnosti s romantickými ideály aniž by jedno ničilo druhé... a nejtragičtější v tom, že trvá... může trvat... jen jednu jedinou noc. 10/10 ()
Filmový skvost, který s lety zraje jak víno (něco jako Svěrákova JÍZDA - čím jsou tyhle filmy starší, tím jsou lepší a tím víc si je člověk spojuje s asociacemi, které by ho tehdy nenapadly - mj. i proto, že v době, kdy tyhle filmy běžely v kinech, byl sotva na prvním stupni ZŠ, a takový film by neměl šanci docenit). Myslím, že jsem ho viděl už kdysi dávno v telce, ale v podstatě kompletně jsem ho zapomněl - díval jsem se tak na něj dnes doslova novýma očima. Zpočátku jsem si jenom říkal, že velmi obdivuji Linklaterovy scenáristické schopnosti - veškeré dialogy v tom filmu mi prostě přijdou dokonalé. Jinak mi ten film ale přišel poněkud banální, mj. i proto, že jsem něco podobného sám prožil mnohokrát. Jak se ale film blížil ke konci, vtahoval mě víc a víc - a když zcela v závěru kamera zabírá jednotlivá místa, kde ještě před pár hodinami pobývali Jesse a Céline, nyní už opět bez nich, byl jsem už dokonale naměkko, a ten film mě naprosto dostal. A to mimo jiné právě tím, že mi evokoval podobné zážitky z vlastního života, a přiměl ke spoustě nostalgických úvah o pomíjivosti času a příležitostech, které člověk v životě promarní (lhostejno, zda vlastní vinou, nebo bezděčně). Mimo jiné se mi u toho filmu třeba i honilo hlavou, že to je taková labutí píseň posledních offline let - mobilní telefony tehdy teprve nesměle začínaly a internet neznal v podstatě nikdo. Dnes už by takový film vzniknout nemohl, protože by si ústřední pár všude akorát pořizoval svoje selfíčka a házel je na Instagram, a po návratu by se spřátelili na Facebooku a začali se stalkovat, a po čase by je to omrzelo a přestali by se o sebe zajímat (například - variant je samozřejmě spousta). Téměř se bojím si nyní pustit sequel PŘED SOUMRAKEM, ale zvědavost mi nedá - strašně mě zajímá, jak to bude pokračovat. ()
A hááá... na baby treba ísť cez babičkiných duchov ! A ešte jedna vec, nikdy nepochopím, prečo ich obliekajú do koženkových sáčiek !? Vždy , ked sa pohol, tak to tak debilne vrzgalo, až mi uši išlo roztrhať ! ()
Tak jsem si rikala, ze by nebylo spatne videt predchudce Before Sunset, nez si ho pustim. Ale po tomhle zazitku uz to rozhodne nehrozi! Co je proboha romantickeho na premitani o nesmrtelnosti chrousta? Je to nudne, strojene a pritazene za vlasy. Kdybych ja narazila na nekoho zajimaveho a mela s nim stravit par hodin, chtela bych se bavit a ne rozebirat filosoficke otazky! Kdybych touzila po intelektualni prednasce, zasla bych si do skoly a ne na rande. Cekala jsem nejake zazitky, ne nazory na dusi a smrt a hledani odusevnele pointy v kazde historce ze zivota. Boze chran! Druha pulka filmu je sice o neco lepsi (za nejlepsi scenu povazuju predstirane volani kamaradum), ale to na verdiktu bohuzel nic nemeni. ()
Pred úsvitom je asi môj (teda presnejšie bol) najobľúbenejší indie film 90tych rokov. Videl som ho v časoch, keď začala ČT riešiť americké nezávislé leto a Pred úsvitom ma hneď rozobralo na pár dní. Úprimná romantika so sympatickými hercami, ktorí sa potĺkajú krásnymi historickými mestskými exteriérmi a filozofujú nad láskou. No koho by to nedostalo. Tipujem, že ani v pokročilejšom veku by ma tento film nesklamal a považoval by som ho za rovnako prirodzený. Lenže dnes tu už máme onú informačno-technologickú odcudzenosť... ()
Jak prostý a přitom tak hezký. Lehce mi ti připomnělo Prázdniny v Římě, jen to nebylo tak „akční“. Mám rád scény z vlaku (byť tady to nebylo dlouhé); líbila se mi ústřední dvojice – symtatická, chemie fungovala, věřil jsem jim to; a líbilo se mi, jak mě sem tam Julie Delpy překvapila odvážnějším výrazem nebo chováním, které bych od ženy a priori nečekal. Ano, sem tam byly chvilky, kdy děj mohl o něco víc odsýpat, ale na celkový – moc dobrý – dojem neměly vliv. # [viděno: monior, 5.1] # příběh **** | hudba *** | humor * | akce - | napětí - | pustli bych si znova **** ()
Ryze ženský film, nic pro tvrdé mladé a krásné sexy chlapy. Divák v podstatě musí přetrpět takřka 90minutový dialog dvou mladých sečtělých intelektuálů, tudíž než se oba konečně dostanou k mrdu, ke kterému všechno od počátku směřuje, tak stihnou probrat všechno od pouličních umělců ve Vídni, přes představy o lásce, až po světový mír. Více než polovina dialogu je těžce nudná a opravdu o hovně, ale samozřejmě zazní i nějaké hezké myšlenky. Na žádnou si momentálně nevzpomínám, ale jsem si jistý, že jich tam pár bylo. Na jedné straně je ani ne tak svůdná, jako spíš roztomilá Julie Delpy a na druhé straně je bohužel nekonečně slizký Ethan Hawke, ze kterého se mi zvedal celou dobu kufr a při polibcích jsem odvracel zrak. Nějaká chemie mezi oběma herci fungovala. Julie Delpy má totiž zřejmě silný žaludek, který si vytrénovala v mládí, kdy jako všechny herečky jistě také začínala polykáním semene na castinzích. Láska je chemická reakce v mozku a lidé jsou feťáci, kteří milují, vyhledávají a velice snadno si budují závislosti na těchto chemických reakcích různého druhu. Jejich dostatek poté vede k pocitu štěstí, což je stav, kterého se snaží dosáhnout každý, kdo není masochista nebo debil. Při podobném milostném vzplanutí je docela lhostejné, kdo je tou dočasnou druhou polovičkou. Může to být svůdná Francouzka, ale stejně dobře poslouží velkým gurmánům třeba i hárající fenka čivavy. K dosažení mé vyšší divácké spokojenosti si to chtělo více pohrát s dialogy, odstranit toho slizkého Ethana, nejlépe trvale z povrchu zemského a především zpracovat závěr takovým způsobem, abych si jako divák nemusel začít píchat inzulin. Cukr nesnesu ani v kávě, když se s ním nakládá nerozumně v kinematografii, tak se stává dokonce nechutným jedem. Velmi slabé dva kousky. ()
Opravdu jednoduše natočené, příjemně zahrané, na oko filozofickými dialogy propletené - a přesto se jedná o romantický film, který výrazně vybočuje z řady. Možná ta Vídeň, možná ti herci.. nevím, ale není to jedno? :) ()
Nie som jediný, ktorý videl najprv Pred súmrakom a až po nejakej dobe Pred úsvitom. Aj tým je možné vysvetliť isté sklamanie, ktoré mi prvý film dvojdielnej série priniesol. Dokonca si myslím, že zhliadnutím tohto filmu značne v mojich očiach stúpla hodnota jeho nasledovníka. Čo mi prekážalo? Predovšetkým postava Jessa ako povrchného, sebastredného až slizovitého mladíka. A ďalej všetko, čo stretali vo Viedni, pretože to bolo neprirodzené, neuveriteľné a pre posun deja i zbytočné. Aký to rozdiel oproti filmu Pred súmrakom, kde nebolo potrebné plynúcemu dialógu pomáhať exteriérovými realitami. A tak jediné, čo ma v tomto filme nesklamalo, bola postava Celin, ktorá nebola podľa môjho názoru ani premúdrená, ani asexuálna (ako sa píše v komentároch) a dá sa jej vyčítať asi iba to, že vo Viedni vystúpila z vlaku. ()
Po snímcích It's Impossible to Learn to Plow by Reading Books, Flákač a Omámení a zmatení se stal Richard Linklater vycházející tvůrčí hvězdou nezávislého filmu. U svého čtvrtého celovečerního snímku s názvem Před úsvitem se poté inspiroval osobním příběhem, kdy se setkal se ženou, která s ním strávila den chozením po městě a debatováním o různých věcech. Právě svůj osobní zážitek chtěl zpracovat do filmové podoby, uvědomil si ovšem, že při psaní scénáře, kde stěžejní úlohu sehrává konverzace mezi mužem a ženou je potřeba také silná ženská scenáristka. Scénář s ním proto sepsala Kim Krizan a společně s ní Linklater napsal do dnes jeden z nejlepších romantických filmů všech dob. Před úsvitem je fenomenální film. Nejen, že je nádherně natočen, ale je i neskutečně chytrou romantickou záležitostí, která skvěle funguje i díky výtečně přirozeným výkonům dvojice Ethan Hawke/Julie Delpy. Geniální scénář Linklatera a Krizan sice pojednává o jednoduché zápletce o dvou lidech, kteří spolu stráví den a diskutují na různá téma, tohle minimalistické a jednoduché téma je ovšem zpracované tím nejlepším možným způsobem. Nejen díky famózním dialogům, ale také díky pocitu, že jde skutečně o hřejivou romanci, která jeden náhodný den dvou lidí změní v podstatě pohádku. A každý najednou zatouží po tom, aby měl takové štěstí jako Jesse a Céline a náhodou ve vlaku narazil na spřízněnou duši. Postupným sbližováním se Jesse i Céline dozvídají více i sami o sobě, chemii Hawkea a Delpy se jednoduše nedá nic vyčítat a těžko by mohla být lepší. Scénář sepsaný za pouhých 11 dní působí sepsán tím nejlepším možným způsobem. Linklater jako režisér (oceněný za tento film Stříbrným medvědem za nejlepší režii v Berlinale) vzal na první pohled banální romantický příběh a natočil ho unikátním způsobem. Příběh Jesseho a Céline skutečně působí jako ze života, fungují při něm emoce a Linklater po celých 100 minut bez problémů udrží diváckou pozornost. I díky skutečně šťavnatým dialogům a faktu, že je film skutečně bravurně natočen a jeho samotná vizuální stránka nemá chybu. Jde o přesně o ten typ filmu, kde se dá s jeho hlavními hrdiny soucítit a přát jim šťastný konec a kromě většinu času dobrého pocitu se to ve finále neobejde bez emocionálně silného finále, které skutečně dokáže, že si tyhle dva neudělali hezký den zbytečně. Jakýkoliv jiný konec by byl po tak perfektním budování jednoduše zklamáním. Před úsvitem je sice malý film, nejen jeho scénář ho ovšem dělá filmem velkým. Jde o výjimečnou romanci, která dokáže chytit za srdce přesvědčivěji než většina romantických filmů z 21. století. Tomuhle nadějnému páru skutečně držíte hodně štěstí a po konci je velmi pravděpodobná chuť po nášupu. Ještě, že se Před úsvitem dočkalo dvou pokračování, které se navíc kvalitami svému staršímu bratrovi bez problémů vyrovnají. A druhý film je dokonce jedním z těch případů, kdy jednička ve finále tahá kratší sirku. Jenže v případě Před úsvitem je to v porovnání s jeho nástupcem opravdu jen o chlup........ () (menej) (viac)