Obsahy(1)
Kobayashiovci sú na prvý pohľad normálna rodinka, ktorá sa zrovna presťahovala z malého bytu do poriadneho domu. Otec je ťažko pracujúci úradník, matka sa stará o domácnosť, syn sa snaží dostať na prestížnu Tokijskú univerzitu a dcéra sa chce stať známou hviezdou. Náhle sa k rodine nasťahuje starý otec, ktorého nikto iný nie je ochotný prichýliť. Avšak zdanie klame a pod povrchom klasickej rodinky sa skrýva viac než termity v ich novom dome. Každý z nich totiž nadobúda presvedčenie, že s ostatnými nie je čosi v poriadku a jediným riešením je spáchať skupinovú samovraždu. (mortymer)
(viac)Recenzie (13)
Finální satira na rodinné vztahy? Nebo finální řešení? Film od punkera Ishiiho, který sleduje jednu "šílenou" rodinu, která si pořídila dům na okraji Tokia, aby se dle otce zbavila "civilizační choroby". Syn studuje na přijímačky dnem i nocí, dcera sní o kariéře japonské celebrity, matka mluví s květinami a právě se přistěhoval škodolibý dědeček, který nemá kam jít. Bacha také na bílé mravence, co vám prožerou barák. Napětí stoupá, otec už toho má plné zuby. Pak přijde v půlce zvrat (který nevyspoileruji - nečtěte popisek filmu), který naprosto změní žánr filmu v "BOJ NA ŽIVOT A NA SMRT!". Rodinná komedie do každé rodiny. A jdu si kopat sklepní pokoj pro dědečka. Můj přečas na WebDl najdete na titulky.com. ()
(3,5*) Nesledovat to natěšená doporučením divného "nedoceněného veledíla", možná bych zaokrouhlila nahoru. Na docenění jsem viděla moc divných veledíl. Photoshoot rozvalin epic. ()
Důkaz, že už v 80. letech byli Japonci naprosto trhlí maniaci, kteří dokázali vytvořit tak šílený film, že se chvíli smějete jeho ztřeštěnosti a chvíli na to hledíte s otevřenou pusou a kroutíte hlavou... Když celá rodina zjistí, že její členové jsou šílení, dojdou k názoru, že nejlepší je ostatní členy rodiny povraždit, než aby strávili zbytek svého života v blázinci. Otec se pak vytasí na dceru s vrtačkou a ta se brání tím, že mu do obličeje hodí kaktus. Matka v záchvatu šílenosti probodne dědečka vidličkou....ale to je jen zlomek a není to ani zdaleka všechno (a ani to nejhorší). Po boji se všichni jako spořádaná rodinka sesednou u večeře. Co říkáte... normálka, ne? :) ~(4,1★)~ ()
„Nejdřív zničím celý dům, abych mohl začít s vámi nový život. Potřebujeme být vynalézaví a čistí pro svůj nový začátek.“ Prozřetelní Japonci si takhle vypůjčili jednu z myšlenek Menzelových Skřivánků na niti o opětovném začínání nového života spojeného s bouráním starého, navrch se jim podařilo předpovědět a současně předem zparodovat děsivá témata, s jakými o cosi později v Rakousku přišel Michael Haneke v Sedmém kontinentu či Der Kopf des Mohren a aby nezůstávali v aktuálních trendech pozadu, rozhodli se v rámci roku 1984 tromfnout v motivu absurdního rodinného běsnění i populární nizozemskou komedii Schatjes!. Konec svérázných filmových postřehů a odkazů, jež jsem si s nadsázkou neodpustil. :o) Já nevím, zda mohlo vzniknout ještě cosi šílenějšího, když se často šílené 80tky spojily se šílenou japonskou náturou v tom možná nejšílenějším a nejabsurdnějším podání. Ač má tahle Šílená rodina pár slabších či do již nechutných extrémů dovedených míst a zbylé postavy včetně dětí mi zdaleka nepřipadaly tak zábavné jako skvěle ztvárněný otec (Kacuja Kobajaši) se starým otcem (Hitoši Ueki), jistým poťouchlým způsobem jsem si u nejedné scény tuhle neortodoxní rodinnou šarádu, včetně neustálého se podkopování hluboce pod podlahu a podzemí ze strachu z mravenců, vychutnával. Když už jsem chvílemi nabýval pocitu, že to sotva vydržím dosledovat, přišel zvrat s absurdním vyvrcholením a přehoupnutím do odlišné nálady, kdy si mě snímek opět získal a uzemnil. Tak jsem jen rád, že přes všechny psychopatické a morbidní motivy tahle komedie vážně nekončí pesimisticky, ale... řekl bych, naopak až poeticky. [75%] ()
Málokterý film tak skvěle a zároveň zábavně odráží (post)moderní frustraci blahobytné západní společnosti a krizi tradičních rodinných hodnot. Vzpomněl jsem si jedině na Sedmý kontinent Michaela Hanekeho, který je však až příliš depresivní a bezvýchodný, než abych ho někomu doporučoval. Gyakufunsha kazoku můžu doporučit bez váhání komukoliv. Je to střeštěná, absurdní a lehce úchylná komedie "s přesahem". ()
Ako Hanekeho Siedmy kontinent s humorom, sebeiróniou a japonskou prepiatosťou. ()
Naprosto výstižný komentář Tsuki. Pokud chcete film, který vznikl jakoby na počet japonské ujetosti, pusťte si Gjakufunša kazoku, ale musíte být připraveni, abyste ho vůbec byli schopni vstřebat. Teď už vím, jak na úklid domu (viz posledních deset minut) :D. ()
Krásně poučný a pravdivý blázinec po japonsku. Někomu to neřekne vůbec nic a někdo to bude chápat až moc. ()
Ztřeštěný pohled do typické (nejen) japonské rodiny (nejen) 80. let, plný energie, humoru a trefné satiry "civilizačních chorob". Nápaditá režie, agresivní střih, skvělé výkony. Spolu s Mermaid Legend (1984) a Typhoon Club (1985) dotváří vrcholné trio vynikající Director's Company. ()
Co k tomu dodat? Jeden z nejšílenějších filmů, které jsem kdy viděl aneb jedna opravdu moc povedená japonská rodinka v akci...Fakt super zábava!!!! ()
Rodinná ponorka, strach z bílých mravenců a ozvěny druhé světové války. Zběsilý koktejl, u kterého mě více bavil art design a práce kameramana, než samotný děj. Bohužel nemohu říci, že by na mě snímek zapůsobil stejně jako obdobně laděný Visitor Q od Takaši Mikeeho. ()
Japonská úleťárna. A Erička k tomu. Občas jak od Chytilové. Chvílemi nápaditá kamera. ()
Nejlepší film o rodině jaký jsem kdy viděl. Je fajn, že jsou domácnosti kde se nikdo nebojí druhým do očí upřímně říct, co si myslí a třeba se i propleskat. :D :D Film jak komický tak závažný. Nabízí se srovnání s Tokijskou sonátou nebo s Příběhem z Tokia, ale to by si mysleli tady, že jsem se zbláznil. Mimochodem třináctiletá Yuki dostala tehdy cenu za objev roku. A filmaři dokonce vysekli poctu o čtyři roky mladšímu Osvícení Stanleyho Kubricka. ()
Reklama