Réžia:
Niels MuellerKamera:
Emmanuel LubezkiHudba:
Steven M. SternHrajú:
Sean Penn, Naomi Watts, Don Cheadle, Jack Thompson, Brad William Henke, Nick Searcy, Mykelti Williamson, Michael Wincott, Russell Means, April Grace (viac)Obsahy(1)
Mrazivé drama nám poodhaluje temnou stránku amerického snu. Snímek Zabiji Nixona je neobyčejně poutavým a tragickým příběhem Sama Bickea, muže, který byl v roce 1974 dohnán k naplánování atentátu na 37. prezidenta Spojených států amerických. Film je natočen podle skutečných událostí. Samovo manželství se rozpadá. Práce v obchodě ho ponižuje. Přesto se Sam snaží za každou cenu uspět. Jediné, co chce, je získat svoji rodinu zpět a rozjet svůj vlastní podnik. Avšak ve společnosti poznamenaní politickým rozkladem a válkou ve Vietnamu není mnoho místa pro snílky. Samův svět se rozpadá a v Americe vrcholí aféra Watergate, která odhaluje vinu na nejvyšších postech společnosti. Ve všech mís promlouvá k lidu prezident Nixon - Sam věří, že našel osobu zodpovědnou za jeho i další americké problémy. Určí si tedy schůzku s osudem... (oficiálny text distribútora)
(viac)Recenzie (183)
Penn vie utiahnuť film. Ale len herecký prejav mi nestačí k plnšiemu uspokojeniu. Keby o tom nakrútili dokument, myslím, že úspech by bol zaručený. Takto je to aj napriek krátkej minutáži pomerne nuda. Bez dobrého záveru by odo mňa nedostal ani tri. 60%. ()
Byla jsem s hodnocením na vážkách, ale Sean Penn mě přiměl dát hvězdu navíc. Byl opět výborný a hrál s nepřehlédnutelným soucítěním s osudem své postavy. To, jak se ovládal ať už v práci, na kterou neměl žaludek ani talent, nebo na úřadech, kde poníženě žádal s předstíranou žoviálností cezenou skrze zuby, a jak se naopak neovládal, když pomyslná kapka přetekla, na mě hodně zapůsobilo. Neviděla jsem ho jako neschopného vandráka, byl to spíš nešťastník, jak tam tak seděl hypnotizován tváří svého "šamana" na televizní obrazovce a jeho řeči konfrontoval se svým osudem........... ()
Srovnání se přímo nabízí. Takový TAXIKÁŘ pro chudé, ale postrádá jeho hloubku, naléhavost a bezútěšnost, stejně jako uvěřitelnost přerodu hlavní postavy v muže odhodlaného spáchat ten nejstrašnější čin. De Nira ve Scorseseho opusu jsem zkrátka chápal více. Nicméně nepopírám, že mě při závěrečném emocionálním vyvrcholení pořádně zamrazilo a nikdy bych nevěřil, že Sean Penn, ten velký chlapák a rebel, dokáže tak skvostně zahrát uťáplou nicku, které se nic nedaří. ()
Ani výkon Seana Penna nemohl vytáhnout výš příběh politováníhodného pomatence, kterému by slušela spíše ústavné léčba. ()
║Rozpočet $-miliónov║Tržby USA $708,776║Tržby Celosvetovo $4,407,814║ ()
Sean Penn je sice jako vždy skvělý, ovšem film nestojí pouze na jednom herci, jenž sám jen těžko zachrání nemastný neslaný a nezajímavý scénář. ()
Scénář: Niels Mueller, Kevin Kennedy .. Kruté životní drama, nelehké jak sám život. Samuel J. Bicke je neschopný looser, smolař zkrátka nicotné zrnko v písku. Rozpadlo se mu manželství, pracuje, ale nechápe a nesouhlasí s tamními principy a neustále sní o vlastním malém naplnění pověstného amerického snu. Jenže přes všechnu snahu stále nic nepřichází a pod mediální masáží ze skandálu Watergate se v psychickém vypětí rozhodne pro velký čin. ___ Musím pochválit dotaženou snahu scénáristy a režiséra Nielse Muellera. Příběh inspirovaný skutečnou událostí je zpracován opravdu zajímavě a při jeho sledování jsem si jen a jen liboval. Obrovskou zásluhu na tom má silné herecké obsazení v jehož čele září po všech stránkách bezchybný Sean Penn. Díky němu je dvouletý pohled na životní trauma a psychologický úpadek hlavní postavy celistvý, poctivý a reálný. S mnoha jeho duševními monology se, bohužel, dá stále více než jen souhlasit... ()
Neschopný, věčně nespokojený a do života naprosto nepoužitelný Samuel, obyčejné „zrnko písku, na pláži zvané Amerika“ se svým přáním „Vše co chci je malý kousek amerického snu.“ Ale „slib snu“ nepřichází a on selhává ve všech směrech, jako otec, manžel, prodavač (nepomohou ani knihy Dala Carnegiho), začínající obchodník a hlavně jako člověk. Pod tlakem neúspěchu se rozhodne udělat „opravdovou změnu“. Tradičně výborný S.Penn v roli nesnesitelného a mnohdy nechutně úlisného ztroskotance. Atmosféru doby podtrhuje všudypřítomné televizní zpravodajství. ()
Čistě Pennův film. Svého poctivého a 95% stopáže sympatického losera zvládnul opravdu výborně. Toho sympaťáka berte s rezervou, jelikož se Samem Bickem byste asi nekamarádili, ale spíše s ním soucítili. Dobová atmosféra je vykreslena dobře. Jediná potenciální chyba tedy spočívá v nevyváženosti, jelikož první polovina je určitě lepší, než ta druhá. ()
,,ŘEKNĚTE JIM MOJE DŮVODY. ŘEKNĚTE JIM PROČ. SAM BICKE CHTĚL JENOM NĚCO ZMĚNIT. A ČLOVĚKA SI LIDI PAMATUJOU PRO JEHO DÍLO“.... /// Ten chlap není zlej. Jen nemocnej a nehodí se do našeho světa, podřízenýho ,,nespravedlivýmu“ systému, ve kterým jsou zaměstnanci jen otroci a úspěšnej je ten, kterej nejvíc vokrade zákazníka. Sam touží po nezávislosti, po svobodě, po světě, kde by mohl uskutečnit svůj ,,Americkej sen“. Sean Penn má dostatek prostoru k vystižení divnýho chlápka, kterej má dojem, že si ho ostatní neváží. Sam se postupně stává protivnější a protivnější nejen svýmu okolí – ale i mě a jako bonus (asi vod toho nahoře, páč ho taky sral…) dostává ONEN ŠŤASTNEJ NÁPAD. Nečekejte politickej film. V pozadí sice hraje televize a v ní můžem vidět politický události tý doby, ale tenhle film je vo chlápkovi, kterýho systém nerozbil. Jen se do něj prostě nehodil. Parádní prostor pro ,,ONE MAN SHOW!“ Supr obrázek lidský osobnosti. Ale co dál?... /// NĚKOLIK DŮVODŮ, PROČ MÁ SMYSL FILM VIDĚT: 1.) Čumím jen na filmy inspirovaný skutečnejma událostma. 2.) Chystal jsem se zabít Nixona. 3.) Chlápek vedle mě furt mele něco vo nespravedlivým systému, že se lidi k sobě chovaj málo uctivě a že by člověk neměl lhát, aby se uživil (Neměl bych zavolat Vencovi?...). /// PŘÍBĚH **** HUMOR ne AKCE ne NAPĚTÍ * ()
Film postavený na hereckém výkonu Seana Penna. Zajímavá studie člověka, který se propadne až na samotné dno lidskosti a nakonec začne zabíjet. 3* je za to, že nebýt Seana Penna, poměrně dost by ten příběh nudil. ()
Nemůžu se zbavit dojmu, že film, kde v hlavní roli vystupuje na americké poměry radikální levičák a nesmlouvavý bouřlivák Sean Penn, měl být v první řadě jednou z reakcí na 11. září a pojednávat o kořenech terorismu, ale především to mělo být drama o konci amerického snu a o kritice systému. To se ale evidentně nedaří, protože hlavní hrdina je sympatický jako úplavice a lví podíl na jeho činech má jeho sebestřednost, uspěchanost a neschopnost empatie. Není to příběh individuální vzpoury proti nespravedlivým poměrům, ale příběh fatálního osobního selhání. Tohle měla být tragikomedie o nekonformním jedinci uprostřed až příliš konformního prostředí a film v první půli funguje tam, kde brnká právě na tuhle strunu, viz ponižující chování ze strany samolibého šéfa nebo zoufalá strana hrdiny příběhu přizpůsobit se firemním pravidlům. Jenže příběh se záhy odklání někam ke zkratu a napřaženému revolveru. Sean Penn odehrává svůj standard, to znamená v jeho případě pozoruhodnou studii jedince na hraně. Celkový dojem: 65 %. ()
The Assassination of Richard Nixon jednoznačně stojí na výborném Seanu Pennovi. Jeho roli mu prostě věříte a soucítíte s ním. Bohužel ale ani on nezmůže nic s faktem, že u filmu se divák chvílemi nudí a čeká hlavně na moment, kdy "to" příjde. Což výsledný dojem sráží, a to je škoda, protože více vypjatých scén nebo nějaká další zápletka by mohla udělat snímek zajímavějším. Lepší, leč jen 3*. ()
Sam Bicke je nepohřbená mrtvola, zavražděná nepřejícím systémem, krachujícím osobním životem a pomalou přeměnou v onuci prostřednictvím zaměstnavatele a to žhnoucímu Slunci z Bílého domu hodně ulehčí práci s jejím definitivním rozkladem.. Hlavní hrdina vzbuzuje soucit a vy mu místy snad i přejete, aby uspíšil personální změnu na prezidentském postu rychleji, než aféra Watergate, ale od sklepního "point of no return" už sympatie začnou mizet z dosahu radarové věže baltimorského letiště a zůstane jen marný čin jednoho životního zkrachovalce. Pro příznivce herectví Seana Penna neodkladná povinnost, protože on táhne film jak po dovolené odpočatý Burlak.. ()
Představitel titulního hrdiny nemohl být lépe zvolen - Sean Penn je dokonalý od první do poslední vteřiny. Rovněž téma snímku stojí za zamyšlení, chtě nechtě musíme s hrdinou v mnohém souhlasit. ()
.Americké psychologické drama, které vzniklo na základě skutečné události z 22.2. 1974 při pokusu o atentát....... Sofia Coppola, James Wan..a nyní Niels Mueller. Mají jedno společné.. Tato mladá a nová režisérská krev vstoupila do našich kin s jejich úspěšnými debuty. AORN neohromil jenom mne, ale všechny milovníky tohoto žánru. Sean Penn to rozbalil v plné parádě. Jeho Sam Bicke zde odhalil morální a charakterové vlastnosti do morku kosti. Právě toto zobrazení dává celému snímku rámec a směr. Do zorného dějového pole též vstupuje tehdejší americká politická situace, život v této společnosti a rozdíl mezi úspěšnými a těmi zbývajícími „odpadlíky“. Lubezkiho kamera je živá a rozhodně nenudí. Zaměřuje se na používání různých polodetailů a detailů, které vkusným a dobře načasovaným střihem působí líbivě a jednolitě. Hudební složka je s dějem mistrně zkloubena, lehké a nenásilné melodie vytvářejí působivý podtón, hluchá místa zde neexistují. Neznámé songy v lehkém pojetí až po klavírní beethovenovy etudy a v celku i Pražský symfonický orchestr. V každém případě má Mueller režijní budoucnost ještě před sebou a lze od něj očekávat další bonbónek. VÍCE O FILMU: V hlavní roli snímku Zabiji Nixona se představí jedinečný Sean Penn, na postu režiséra debutuje Niels Mueller, ve vedlejších rolích excelují Naomi Watts, Don Cheadle, Jack Thompson a v odstavci produkce najdeme jména světově známých filmařů Alfonse Cuaróna a Jorge Vergara. Světová premiéra filmu se odehrála na MFF v Cannes 2004. Zabiji Nixona je po Tajemné řece (2003) další výraznou rolí Seana Penna. Opět zde předvádí výkon hodný Oscara. Tentokráte představuje „průměrného“ muže, jehož největším problém je, že nedokáže dosáhnout vyššího postavení a respektu v oblastech, ve kterých se od mužů očekává bezchybný výkon. Doma i v práci je považován za neschopného Je ironií, že o příběhu Samuela Bickea, který v roce 1974 naplánoval únos letadla, aby s ním vletěl do Bílého domu a zabil Richarda Milhouse Nixona, víme tak málo. Pokud bylo Bickeovým cílem zanechat po sobě památku, opět zklamal. Není to však jen tím, že se mu nikdy nepodařilo přiblížit k prezidentovi. V záznamech o uskutečněných a plánovaných atentátech zůstává až téměř pod čarou a jeho příběh je převážně zastíněn aférou Watergate. Tato kapitola americké historie, která kulminovala jednáními Watergate, je první věcí, která přiměla Muellera napsat scénář. „Zaujalo mne, co někteří historikové zmiňují o tzv. „éře otřesu americkým systémem“,“ říká. „Autoři, které jsem četl, hovoří o období, které začíná roku 1963 prvním atentátem na prezidenta Kennedyho a končí roku 1974 Nixonovou rezignací, a označují ho za období, kdy Amerika ztratila svoji nevinnost. Jestli je to pravda, nebo ne, nevím, ale ta otázka mne zajímá.“ Protože se tato etapa amerických dějin vyznačovala obavami z atentátů na velké vůdce, vybral si Mueller za svého protagonistu pseudo-atentátníka. Dle svých slov chtěl Mueller zjistit, jak se člověk dostane od bodu ()
Tak ako užívateľ Falko, tiež som podľa názvu usudzovala, že pôjde skôr o nejaký krvilačný thriler s politickým podtónom, namiesto toho som sa dočkala slzopudnej drámičky s familiárnymi úsečkami. Dalo sa na to pozerať, pretože Sean Penn predvádza klasicky jeden zo svojich skvelých hereckých výkonov a film sa drží hlavne na ňom, tiež ma prekvapila Naomi Watts, no v konečnom dôsledku neviem, na čo bola táto snímka zameraná. Bytostné uvedomovanie si podstaty ľudského života? Nemožnosť zmeniť svet či nespravodlivosť? Ľahostajnosť spoločnosti, jedinec proti bezhraničnej tyranii? Bernstein je umelec, čo sa o Muellerovi povedať nedá. A nálepka "based on a true story" to celé korunuje. ()
Sean Penn tradičně hodně dobrý, ale jinak mě tahle sonda do života jednoho chlapíka, co se rozhodl spáchat atentát na prezidenta USA, celkem nudila. Jako nadšenec do americký politiky ale oceňuju, že na nás Nixon zírá ze všech stěn a z každé televizní obrazovky. V řadě jiných politicky zaměřených filmů politici téměř vůbec nejsou, ale tady jsem skutečně měla pocit, že Tricky Dick (jak Nixonovi historici přezdívají) provázel každý okamžik života Sama Bickea. ()
Vcelku sugestivní a syrový snímek, jehož kvality zvýrazňuje především fantastický herecký výkon Seana Penna. Ať už se to někomu líbí nebo ne, tak skutečně patří mezi nejlepší současné herce. Chybí zde však silnější scénář. Hezky zobrazená doba sedmdesátých let, se vším co k ní patří tak přichází vniveč kvůli plochosti a jednoduchosti děje. Dialogy jsou vesměs chytré a úderné a několik scén se stává dáky Pennovu výkonu doslova exhibicí. Přesto je však i na svou relativně krátkou stopáž film vcelku pomalý a působí tak nějak nemotorně. Deprimující atmosféra se povedla výborně a závěrečná zoufalá akce je natočena velice zručně. ()
Další z řady snímků, který by se bez ústředního hrdiny propadl ve filmových dějinách. Dvojnásobný držitel Oscara Sean Penn (mimo jiné zarytý odpůrce politiky George Bushe) je beze zbytku úžasný, jeho široká paleta kreací jde kapku proti jeho obvyklým partům, nicméně nám svou minimalistickou cestu mumlajícího neurotika i atmosféru počátku 70. let minulého století a s tím spojenou aféru Wattergate, Nixona, hysterie, Vietnamu, rasismu vykreslil dokonale. Jeho Sam Bicke byl obyčejným Američanem, který snil o Cadillacu, vlastním byznysu a poctivém životě. Jenže byl zároveň i značně pravdomluvným, nejistým a přecitlivělým prodavačem, který neustále dokazuje manželce, která ho před časem opustila, že dokáže zatnout. Pro 90% svého okolí zřejmě působil jako zoufalý blázen, ale byl jedním z mnoha, který hodlal překračovat normy a hranice pánů ze shora. Zoufalý plán s revolverem a uneseným letadlem byl však nad jeho síly. Celé je to komponováno jako zpověď milovanému Leonardu Bernsteinovi, možno by si vyprávění zasloužilo větší spád a menší plochost, nicméně coby debut jde o nadprůměrné dílo. Naprosto fascinující Penn tu navíc zpětně všem pochybovačům dokazuje, že jeho nedávné upřednostnění akademiků před Billem Murraym (za kreaci ve Ztraceno v překladu) nebylo špatným krokem. Absolutně výteční byli oba, vítězem logicky mohl být jen jeden. ()
Reklama