Réžia:
John MayburyScenár:
Massy TadjedinKamera:
Peter DemingHudba:
Brian EnoHrajú:
Adrien Brody, Keira Knightley, Kris Kristofferson, Jennifer Jason Leigh, Kelly Lynch, Brad Renfro, Daniel Craig, Steven Mackintosh, Brendan Coyle (viac)VOD (1)
Obsahy(1)
Dvě velké hvězdy současnosti Adrien Brody (Oscar za Pianistu) a Keira Knightley (Piráti z Karibiku, Láska nebeská, Král Artuš) se potkají v thrilleru, pod kterým jsou producentsky podepsaní Georgie Clooney a Steven Soderbergh. Hlavní hrdina Jack Stars (Brody), veterán z války v Perském zálivu, je neprávem obviněn z vraždy. Sled událostí uvrhne Jacka do péče psychiatrů v rodném Vermontu. Pod vlivem experimentálních léků a moderní psychiatrie uvidí, že může cestovat v prostoru a čase. Na jedné ze svých výprav do budoucnosti odhalí svou nadcházející smrt (oficiálny text distribútora)
(viac)Recenzie (626)
Tohle si nemůže 12 OPICÍM nebo OSUDOVÉMU DOTEKU ani přičuchnout k smradlavým fuseklím. Jediné, co tu shledávám zajímavým, je zábavně vyšinutý Daniel Craig. ()
O tématu jsem předem vůbec nic nevěděl a tak jsem se zpočátku trošku ztrácel. Jakmile ale začal působit "faktor budoucnosti", tak už jsem byl "doma", protože tenhle žánr mám rád. Přestože je tam několik logických děr (jako v každém filmu s cestováním v čase), musím přiznat, že se mi to celkově dost líbilo.... Je to tak 70%, ale za výkon Brodyho se přikloním nahoru :) ()
Adrien Brody ! To by byla odpověď na otázku, co na mě nejvíc zapůsobilo. Ten kluk má úžasně našlápnuto a není taky divu: Krvavé léto, Loutka, Pianista, teď Svěrací kazajka ..... jeho talent narůstá geometrickou řadou a je to tak příjemné vidět zas jednou někoho, koho na vrchol nedostal krásný xichtík a namakaná postava. Ve filmu, který by mohl stát v jedné řadě s 12 opicemi, Donnie Darkem, Mechanikem....... , hraje pacienta, který je díky (díky?) drastické léčebně metodě schopen "vzpomínat na budoucnost", vyhodnocovat a zařídit se. To, co uděláme a jak to uděláme dnes, ovlivní zítřek a to nejen nám, ale i jiným. Mysleme na to. ()
Buď mé schopnosti, skládat si jednotlivé dějové střípky, dosáhly během sledování Svěrací kazajky maximální hranice a nebo je děj filmu v zásadě triviální, přičemž je ovšem vždy chytře zahalený do určitého otazníku. Jako celek ve mě Svěrací kazajka ani omylem, narozdíl od některých žánrových kolegů (12 opic, Osudový dotek), nenechala nějaký výraznější dojem. Postpuné rozuzlení mi přislo celkem průměrné a i když samotný konec se dá vyložit mnoha způsoby, vzhledem k poměrné jednoduchosti zbytku dost pochybuji, že by těch několik vášnivých teorií mělo šanci a spíše se přikláním k jednoduššímu výsledku. Pro mě osobně "pouze" slušný nadprůměr, ale možná jsem to jenom nedocenil... ()
Cestujete ve své paměti rádi do minulosti? A chtěli byste někdy cestovat i do budoucnosti? Mnozí filmaři předpokládají že ano, těžko si jinak vysvětlit jejich téměř obsesivní posedlost komplikovanými sci-fi o cestování časem bez použití složitého perpetuum mobile. Svěrací kazajka kopíruje prvky z mnoha svých předchůdců, ale zároveň chce být natolik odlišná, až si sama škodí. V příběhu o vojákovi z Perského zálivu, který přijde o paměť i o svobodu, aby následně podnikal zprvu nedobrovolné výlety za hranice vlastního vnímání nebo něco v tom smyslu, lze vysledovat inspiraci filmy 12 opic, Donnie Darko, Osudový dotek, Frekvence, Přelet nad kukaččím hnízdem (odkud si pochopitelně nevypůjčil prvky týkající se časových paradoxů). Abych to konkretizoval: Adrien Brody neboli Jack Starks zemře hned na začátku filmu (který možná není začátkem filmu), jenže pak nečekaně obživne, stejně nečekaně je obviněn z vraždy a poslán do psychiatrické léčebny. Zde se jej ujímá doktor mendelovského ražení (Kris Kristofferson) usilující nejspíš o cenu „Nejnesmyslnější experiment na lidech“ – své obzvlášť oblíbené pacienty navleče do svěrací kazajky, nadopuje jakýmsi svinstvem a šoupne do boxu na mrtvoly, z čehož nevyvozuje žádné závěry, pacientů se neptá na jejich pocity během uvěznění a ani je nijak nepozoruje – že by rád mučil lidi jen tak, pro radost? Jacku Starksovi je toto „potěšeníčko“ dopřáno hned několikrát, přičemž hned napodruhé zjistí, že vně boxu dokáže cestovat do budoucnosti. Jenže cestuje jeho tělo, jeho duše, cestuje vůbec něco? Co když je Jack jenom schizofrenik? U filmů typu Svěrací kazajky čekáte všesjednocující, lehce šokující, pointu, takovou jakou měl Donnie Darko, nebo i horší, ale rozhodně nečekáte, že se ničeho nedočkáte. Což je svým způsobem šokující až až. Film ke konci inklinuje spíše k sentimentálnímu rodinnému dramatu a můj prvotní dojem z poslední minuty byl: „vida, happy end“ (scénář napsala žena, ale to zde nehraje roli). Jenže podobné filmy zpravidla happy endem nekončí, v něčem musí být zádrhel, ve skutečnosti jich byla spousta. Není snadné a snad ani možné orientovat se ve všech čtyřech časových rovinách, z nichž možná všechny a možná žádné, zobrazují realitu, nikoliv výplod Starksovi fantazie. Jak jsem si postupně začal klást stále více a více otázek, stále více a více jsem se blížil k závěru, že u takového filmu nemá smysl hledat vůbec žádné odpovědi, neboť se vždy najde někdo, kdo vám je s chutí zpochybní. Ale má vůbec smysl Svěrací kazajku vidět, je dobrým filmem? Ano i ne. Režie krom samotných scén uvnitř Brodyho hlavy, nenabízí zdaleka tak psychedelickou podívanou jako například Rekviem za sen nebo Domino, ač John Maybury začínal na klipech (a skončil na tripech :). Dokončení zde. 70% Zajímavé komentáře: Isherwood, anais, cineman, petero, Gardenboy ()
Netradiční pohled na cestování časem. Keira Knightley snad poprvé v životě hraje. KOLIK MÁME ČASU? ()
Zajímavé. Tenhle film měl slibně našlápnuto ktomu, aby se mi velice líbil, ale nestalo se tak. Přitažlivý námět, dobré herecké výkony i slušná atmosféra, ale přesto kolem mne Svěrací kazajka jen tak jakoby mimochodem prošuměla. Asi je to vinou scénáře, který s námětem nepracuje zdaleka tak vynalézavě, jako scénáře jiných snímků o cestování do budoucnosti, a který na měl působil, jako by sám nevěděl, kam se ubírá. The Jacket je určitě nadprůměr, ale tak sterilně nevýrazný nadprůměr, že mnoho (pod)průměrů mě zaujme víc. ()
Svěrací kazajka určitě chtěla nabídnou hodně: krutost psychiatrické léčebny, cestování časem, prapodivnou romanci To vše slibovalo atmosféricky nikterak příjemnou podívanou, což se režisérovi Johnu Mayburymu víceméně daří. Částečnou kombinací obsahu Formanova Přeletu nad kukaččím hnízdem a namakané vizuální formy Requiem za sen Darrena Arronofského, předkládá syrovou podívanou, která překvapivě netrpí tím, že by byla někde ukradena. Oddělení dvou časových úseků je provedeno razantně, ale nenásilně, pouze za pomoci ustálení kamery a hlavně přítomností Keiry Knightley, která konečně předvádí i herecký výkon, který přebije i její vzhledové přednosti, protože na slečně, která každé potáhnutí z cigarety „chladí“ pořádným hltem procentuálně bohaté tekutiny, toho ke koukání moc není. Radikální zhubnutí Adriena Brodyho svědčí o jeho snaze pořádně se vžít do role, což se mu daří velmi dobře. Avšak z celé sbírky (polo)šílenců nejvíc stejně zaujme Daniel Craig, který i přes svoje kratší party dokázal okamžitě strhnout celou pozornost na sebe. Dlouho jsem se rozhodoval, jak Svěrací kazajku hodnotit. Definitivní rozhodnutí tří hvězdiček není ani tak výrazem „zlatého středu“, jako spíše rozumné hodnocení filmu, který ač nabízí hodně, nakonec stejně nic nedá. ()
Opravdu fascinující film o muži, který cestuje v čase z prostor blázince, aby pomohl ženě, kterou potkal ještě jako malou v jejím soukromém životě. Výborné herecké výkony dávají filmu zajímavou atmosféru a mimo to bych vyzdvihl Daniela Craiga, který blázna hraje opravdu velmi dobře. Příběh obsahující řadu zvratů, které Vám vnutí přemýšlet o filmu Vás nenechá ani chvíli v klidu. Mimo to jsou efekty nanejvýš zajímavé a stojí za pozornost, nepřehnané přesto pěkné. Film sice trpí klasickým americkým happyendem, ale na to si začíná člověk pomalu zvykat a zrovna když začnete duu Brody-Knightley fandit tak ho nakonec i uvítáte. Mimochodem byl film natáčen ve Skotsku a Kanadě a v pěkné, zasněžené krajině je to více než poznat. ()
║Rozpočet $29miliónov║Tržby USA $6,303,762 ║Tržby Celosvetovo $21,126,225║ /65%/ ()
Tenhle film až příliš skáče nahoru a dolu a je příliš kostrbatý na nějaké pořádné závěry. Co se opravdu dělo s postavou Adriena Brodyho ví snad jenom scénarista a režisér. Škoda, že nám nebylo poddáno nějaké zajímavější vyznění. ()
Scénář: Massy Tadjedin .. Svěrací kazajka se směle řadí vedle, podobně si s divákem hrajících snímků jako Osudový dotek či Donnie Darko, kde se mění časoprostory a paralelní světy jako na běžícím páse. Opět žánrově těžko uchopitelné, ale dlouho slibující depresivní podívanou, zvláště díky syrové atmosféře a nevábnému prostředí psychiatrické léčebny. Konec vše nakonec staví do trochu jiného světla a vyznívá i přes dosavadní průběh velmi pozitivně. Mezi dvěma zmíněnými snímky je kvalitou uprostřed nich, ale musím zmínit, že tato časoprostorová tématika nijak zvláště nesedí a opět nechává poměrně chladným. Tento podivný žánr nijak nezatracuji, určitě stojí za vidění a má mnoho fandů. Ale něco mají všechny tři zmíněné snímky společného – herecké výkony, bez nichž by to nestálo za nejmenší pozornost. Zde kraluje výtečný Adrien Brody a skvěle sekundující a okouzlující Keira Knightley ()
Málokdo považuje psychiatrickou léčebnu za místo, kde si člověk odpočine a kde si s ním příjemní lékaři budou láskyplně povídat. Ovšem zařízení, ve kterém se díky verdiktu soudu ocitnul Jack, je přece jenom o hodně horší, než jaká panuje všeobecná představa. Nadopovat, nacpat do svěrací kazajky a nechat uležet v boxu márnice. Jeho zmatená mysl se „léčbě“ brání útěky do minulosti a budoucnosti. Jenže ani budoucnost nevěstí nic dobrého. Další film o cestování v čase, další film zabývající se věčnou otázkou, jestli je možné změnit budoucnost?......... „Občas žijeme, abychom mohli být jiní.“ Pro mě příjemné překvapení. ()
Svojím výsledným pôsobením v intenciách kvality mi to silno pripomenulo The Machinist. Slušný rozjazd, dobré herecké výkony, zaujímavá zápletka - v rámci ktorej funguje vnútorná logika príbehu bez výrazných logických dier, ale žiaľ slabý záver, ktorý podlieha konvenciám hollywoodského mainstreamu a to na úkor orginality smerom k "bezproblémovému uhladeniu" a čo je ešte horšie - ide proti samotným princípom predtým vystavaného "vesmíru", v ktorom sa hlavný hrdina pohybuje. 3,5* ()
Komorní snímek s inteligentním scénářem, skvostným střihem, dobrými herci a závěrem, který pečlivě budovanou strukturu značně kazí. Cokoli jiného by v závěru sedlo lépe než to co tvůrci nakonec použili. Dokonce i vyznění do ztracena by se mi tam líbilo podstatně více. Ve značně nevyrovnaných hereckých výkonech Adriana Brodyho stojí tato role, spolu s rolí z Krvavého léta, na samém vrcholu jeho slibně se rozvíjející kariéry. Škoda, že si tyto výtečné výkony kazí tím co předvádí třeba ve Vesnici. Velmi příjemné filmové překvapení. ()
Ponurá nuda s dobrými herci. Vadil mi tam špatně vykreslený vztah Adriena Brodyho s Keirou Knightley. V jedný chvíli ho vyfuckuje z baráku a po střihu už mu všechno věří a ochotně s ním spolupracuje a spí. Podivné, není-liž pravda? ()
Slogan "Bylo mi 27... když jsem poprvé zemřel." mě naplňoval až příliš velkým očekáváním - což byl největší kámen úrazu, neboť jsem pak v průběhu filmu stále vyhlížela, kdy už přijde "to něco", z čeho si sednu na zadek. Nepřišlo. Škoda. ()
Bylo mi 27 let, když jsem poprvé zemřel. Dneska v noci umřu. Je to můj osud. Velmi zajímavý filmový počin. Toto téma mám rád. Zvlášť, když na vás z každého milimetru psychiatrické léčebny dýchá depresivní nálada. Tomu odpovídá i hudba a především hlavní hrdina. Vzpomínky. Desiluze? Vše bylo dobře rozehráno, nastartováno. Ale v závěru tomu došel dech. A to je velká škoda. ()
rozpočet : ? tržby celosvetovo : $20,046,858 ()
:::::::::::::::::::::::::: Tenhle film měl velký potenciál, ale jeho zprácování mě bohužel nezaujalo i když jsem se díval na film dvakrát hned za sebou. ::::::::::::::::::::::::::::::: ()
Reklama