Réžia:
Ki-duk KimScenár:
Ki-duk KimKamera:
Dong-hyeon BaekHrajú:
Yeong-su Oh, Ki-duk Kim, Yeong-min Kim, Jae-kyeong Seo, Dae-han Ji, Jeong-yeong Kim, Park Ji-aObsahy(1)
Jaro. Uprostřed jezera v horách stojí malý buddhistický chrám. Starý mnich v něm vychovává malého chlapce jako svého nástupce.
Léto. Dospívající chlapec se zamiluje do dívky hledající v chrámu zdraví. Následuje ji do "skutečného" světa.
Podzim. Dospělý uprchlík hledá v chrámu útočiště před policií: zabil z lásky. Pod vedením svého mistra projde pokáním a pak se vydá do rukou spravedlnosti.
Zima. Muž se vrací, aby se znovu ujal svého poslání. Přijme pod střechu chrámu zoufalou mladou matku a po její smrti se začne starat o osiřelé dítě.
Jaro. Mnich vychovává svého nástupce
Lyrický snímek o plynutí ročních období a lidského života Jaro, léto, podzim, zima a jaro představuje v Kim Ki-dukově kontroverzní tvorbě fascinující obrat bez ztráty umělecké identity i nejosobnějších témat. Postavu mnicha v čase zralosti v něm ztvárnil sám třiačtyřicetiletý tvůrce. Snímek získal Cenu diváků na MFF v San Sebastiánu a svému autorovi vynesl Cenu C.I.C.A.E., Cenu Dona Quijota na MFF v Locarnu. (MFF Karlovy Vary)
(viac)Recenzie (472)
Je to něco jako Rozmarné léto (spíše Rozmarné jaro, léto, podzim, zima... a jaro). Snímek je opravdu takový tajmůstkářský a tajemný. Některé scény mě přišli, že byli až strašidelné. V podstatě příběh letní lásky, který se zvrtl v podzimní vraždu a nakonec na jeře opět vyspěl v něco nového. Je to kvalitní a strašidelné (mohl bych i citovat Teda z HIMYM, když rozmlouval nad slovem karaoke). ()
S Kim Ki-dukem na horské dráze - 3-Iron fajn, Samaritánka - ta šla naprosto mimo mě, Jaro, léto... no to je pro změnu zase paráda. Tady Kim dokáže diváka přimět k tomu, aby si oblíbil i postavu "spratka", což se mu nepovedlo u Samaritánky ani u jedné pozitivní postavy, natož negativní. Jaro, léto... je na rozdíl od Samaritánky fajn, sympatické, moudré, poutavé a krásné a určitým symbolem života, smyslu života a jeho koloběhu. Spoustu krásných paralel doprovází krásné scény, lehký prvek mystična. Tohle je krásné, "duševně-východní", a funguje to i filmově. Lehké, inteligentní, plné moudra. Samozřejmě pokud vám předchozí adjektiva nic neříkají, tak raději pokračujte ve výběru filmu dále. ()
Naprosto stejný názor jako Jhershaw, krásný film, doslova orgie krásných obrázků a emocí, ale chyběl mi na konci filmu ten očišťující výdech, který mám u 100% filmů. Přesto si film nenechám ujít ještě jednou... ()
Kdysi bych nevěřil, že se mi podobný film může líbit... Teď už o tom nepochybuji. Krásná obrazová báseň plná odkazů, jen tak poklidně ubýhající a dějící se... Prostě filmová meditace. Úplně mě nenadchla zima, proto dávám lepší ****. ()
Sledovat asijské, potažmo jihokorejské filmy, má svá pozitiva, člověk se střetává s jiným myšlením, které se ve filmech z těchto destinací dost promítá. Možná bych měl napsat, že z toho mám radost, konfrontovat se s jinou mentalitou. Tato tvrzení se rozhodně dají aplikovat na tento film. Komorní příběh o hledání životní cesty a vykoupení, v němž se kříží několik rovin. Láska, touha, zodpovědnost, lítost, vykoupení a odvaha, jsou jen jedny z mnoha slov kterým dává tento film svůj význam a naplňuje jejich podstatu. Život starého mnich a jeho učedníka nemusí být tak nudný, jak se na první pohled zdá. Možná se budou zdát divákovi situace, do kterých se hlavní hrdinové dostávají triviální a zakroutí nad nimi hlavou, ale já v nich vidím jasné poselství, nebo lépe řečeno ponaučení o životě. Jsou to takové střípky, ze kterých si sice nesložíte celou mozaiku života, ale rozhodně vám budou do vaší mozaiky pasovat. Přijmout ponaučení je v tomto případě důležité, člověk se sice nestane lepším, ale posune se alespoň směrem ke „správné“životní cestě, jejíž cíl je v sebe naplnění. Inspirující a vyrovnaný snímek, který mnohé okouzlí nejen dějem, ale v neposlední řadě i dobrou kamerou a s ní spojenou krásou přírody. ()
Film krehký aj drsný ako sám život.. Zobrazuje kolobeh života nádherným poetickým spôsobom.. ()
Můj druhý Kim Ki-duk a jsem s ním podstatně více spokojen než s Ostrovem. I když se oba filmy sobě v lecčems podobají, tady mi nepřišel ani jediný záběr samoúčelný, všechno spolu krásně ladilo. Silný a neobvyklý filmový zážitek, těším se na další Kim Ki-dukovy filmy. ()
Jaro, léto, podzim se povedly (80%), ale od zimy jsem se nehorázně nudil a čekal jsem, kdy to konečně skončí. 60% ()
Krásný klidný poetický příběh s úžasným obrazem o neustávajícím koloběhu lidského žití a přírody v kulisách čtyř ročních období. Neotřesitelný příchod jara, které navazuje na moudrost a zkušenosti zimy, aby nasměrovalo svoji energii správným směrem a vymanilo se z jejího vlivu. Vlídné a zároveň melancholicky deštivé léto přinášející nemoc i uzdravení touhou po lásce a blízkosti a jejím naplnění. Expresivní mučivý podzim plný smutku, snahy o vyrovnání se s plody léta a ověření starých pravd, jejichž přijetí přináší zklidnění a uvolnění. Chmurná zima přinášející smrt a konec, ale také pokládající základy něčemu novému začínajícímu nabíráním nové síly... základy dalšímu jaru, udržujícímu neustávající koloběh přírody a lidského života, neustále opakující životy předchozích generací. Filmová báseň, která se jen tak nevidí... ()
Jasný důkaz toho, že i s tak omezeným počtem herců a tak omezeným počtem slov (z čehož vyplývá nízký rozpočet), lze natočit krásný, duchaplný film ve kterém je pointa snad zcela jasná: Za každý zločin následuje trest. Tohle by měl vidět každý aby si uvědomil co je dobré a co špatné. ()
Dokonalá filmová báseň. Nikde jinde jsem neviděla tak krásně vyjádřenou lyriku- pocity hrdinů, okolní příroda...prostě nádhera. ()
Metaforický cyklus, ktorý som mal tú česť pozerať, vo mne nechal trvalý dojem. Kinematografická báseň vyznačujúca sa absolútnou harmóniu ma dostala na lopatky, zadržala dych, otvorila oči a upriamila pozornosť (ako v scéne z Clockwork Orange). Každá sekunda snímku vyžarovala energiu, ktorá ma nakonci obklopila ako obláčik emocií... Och, aké krásne bolo to nadýchnutie nakonci filmu.____Často sa opakúce motívy vo mne vyvolávali pocit familiarity s prostredím a ľahko som sa zdomácnil v malom domčeku v strede jazera. Dvere boli dôležitým motívom snímku. Vonkajšia brána bola akoby smerodatná pre cestu duchovnej obnovy, ktorú symbolyzovala svätyňa. Dvere vo vnútry chrámu boli položené samostatne (ergo neboli obklopené stenou). Vo mne to vyvolávalo dojem, že malý chlapec sa má naučiť, vyberať si správnu cestu i keď možnosti ako ju obísť sú dané a lákavé (ergo obísť dvere aby si ulahčil prácu)._____Objavovali sa tu ćasto zvieratá, zaujímavosťou pre mňa bolo, že boli zobrazované vždy v ich evolučnom poradí (ryba, žaba, had), a reprezentovali dve elemetny , ktorými je film zaplnený. Voda bola všadeprítomná a poskytovala ako útočisko, tak aj nebezpečenstvo. Zem predstavovala stabilitu (strom, kt. žil niekoľko storočí), ale aj smrť. Oheň mal svoju zvyčajnú sakrálnu a očistnú funkciu. Vzduch bol prítomný vo forme vetra, zvieraciu variantu vo forme vtákov môžeme len počuť._____Izolovanosť scén na dve lokácie, typická mentorská postava budhistických mníchov, krásna kaligrafia a úžasné myšlienky sú len jedny z mála vecí na ktoré sa môžete tešiť, a ktoré mi do tohoto momentu zrýchľujú tep, asi som sa zamiloval... ()
Zatím nejhlubší film. ()
Velmi příjemně koukatelný, ne moc ukecaný snímek. Přiznám se, že jakožto prostý buránek, jsem na rozdíl od většiny místních čsfd intelektuálů nehledal a asi ani nenašel ve filmu tu hromadu symboliky a tunu metaforických přirovnání, přesto jsem film přežil a dokonce si ho i užil! ()
Je až zarážajúce s akým nízkym počtom rekvizít , postáv a hlasu dokázal Kim Ki Duk vyrozprávať ním uznávaný model podstaty bytia s hĺbavým uvedomovaním si defektov doby. Krásne odkrýva absenciu duchovna a nemo ho divákovi podsúva, pričom som nemal pocit že by som sa pozeral na lobing budhizmu. Symboly ukryté vo filme sú síce vyobrazené cez túto ideovú líniu , ale majú ďaleko hlbší dosah. Riešia okrem iného otázky vášne, potomstva, prázdnoty a problému so samotou. Ako divácke negatívum ( pokiaľ divák s tvorbou Ki duk- Kima nie je oboznámený ) môžu pôsobiť zdĺhavé jazdy kamery , ktoré sú však na druhej strane skvelou režijnou prestávkou pre diváka, ktorý má priestor práve pri nich premýšľať a pri ich sledovaní dosahovať katarziu. Väčšina záberov totiž evokuje pocit sledovania maľby svojou surovou dokonalosťou. ()
Když se na to dívám potřetí (?), ztrácí to trochu romantiky, hlavně s tou kočkou, která vypadá nemocně na těle i na duchu, se svrabem a vystreslá a ještě ji morduje, když s jejím ocasem maluje sútru pna palubě. Přestože má k dispozici několik štětců. A pak stejně skončí sama v lese. A rybičky zamrzlé, což od mnicha, co chrání každý život, je poněkud nezodpovědné. A ty paralely se zvířaty zatíženými kameny snad každý pochopí, aniž by musely být na konci připomínány. Lekce již byla uštědřena. ()
Film s velmi malým množstvím dialogů a velmi poutavým příběhem, který si mě dostal během prvních pár minut. Je zde krásně vylíčena krajina, děj pomalu proplouvá filmem, člověka dostane velice klidná až tichá atmosféra. Film j e plný kladných i záporných emocí, nenávisti a lásky zároveň. Po dlouhé době jsem se dokázal sžít s filmem v jednu osobu, jako kdybych byl jeho součástí. Příběh o malém chlapci, který žije v odlehlé usedlosti, která je umístěna hluboko v lese, uprostřed jezera s moudrým starcem, který se o něj stará. Už podle názvu filmu je jasné, že je film rozdělen do 5 částí, začínajíc jak už to bývá jarem. Moudrý stařec vychovává malého chlapce, jsou k sobě připoutáni vřelým vztahem. Stařec neboli také mistr se snaží chlapci ukázat návyky přírody, učí chlapce jak se má chovat ke zvířatům, že si jich má vážit, život jako život. Chlapec pomalu roste a jednou k nim přijede matka s dcerou. Matka žádá mistra, aby jí její dceru vyléčil, chlapec se všimne krásy dívky a zanedlouho se jí začne dvořit, netrvá dlouho a oba se do sebe zamilují a dívka se časem díky společné lásce vyléčí. Mistr se toho všimne a dívku posílá zpět domů. Chlapec odmítá aby dívka odjela, ale stejně tomu nezabrání. Zde nastává zlomový bod příběhu, který zde neprozradím z celé části, aby z toho také člověk po případném přečtení něco měl. Z chlapce se stává muž, z mistra pomalu ale jistě velmi starý pán, ale moudrost a zdravý duch zde zůstává stále jako za mlada. Ač chlapec prožívá životní zvraty, kdy se rozhodne opustit mistra, začíná život nahoru a dolů, na jedné straně láska a štěstí a na druhé straně nenávist, rozhodne se vrátit zpět, mistrovi se můžou opět rozjasnit jiskry v očích, chlapec je zpět. Mistr může jít k věčnému spánku a chlapec zaujímá s hrdostí jeho místo. Jednoho zimního dne k němu přijde žena s malým chlapcem a chlapce zde zanechá. Nyní se stává mistrem a chlapce vychovává, může nyní vidět, jaký kdysi byl on sám, jaké to bylo těžké vychovat ho. Nemám prostě slov, je to nejlepší asijský film, který jsem v životě viděl, dokázal jsem se myšlenkově dostat do filmu. Ač ve filmu se moc nemluví, příběh poví člověku vše co potřebuje. Dávám čistých 100%. ()
Jednoznačně výborné dílo!Kim Ki Duk tentokrát ukázal cože vlastně skrývá ve svojí duši a mysli.Výborný Budhistický snímek plný moudra,krásné krajiny a lidskosti V poslední fázi filmu Kim Ki Duk dokonce ztvárnil i jednu z rolí a to muže v konečné fázi filmu..a záhrál to parádně..gratuluji k tomuto filmu.Jen tak dál! ()
Vsupní brána do asijské kinematografie. Kdo uvidí tenhle velký ale komorní příběh filozofických rozměrů bude mít nutkání dostat se v asijských filmech ještě dál a zjistit kde je rozdíl mezi zapadním a jejich pohledem na film, život a ostatní otázky. Kim Ki-duk dokázal, že slova nejsou pro něj nejdůležitější zbraní, což dokazuje i v dalších filmech, ale že vypráví svou velkou lyrickou báseň, ve které průběh lidského života přirovnává k ročním obdobím. ()
Tento film vnímejte hlavně svým srdcem. Překrásný příběh. ()
Reklama