Réžia:
Emir KusturicaScenár:
Emir KusturicaKamera:
Michel AmathieuHrajú:
Slavko Štimac, Nataša Tapušković, Vesna Trivalič, Vuk Kostič, Aleksandar Berček, Nikola Kojo, Dana Todorović, Marko Jeremic, Mirjana Karanovič (viac)Obsahy(1)
Srbský inžinier Luka sa v roku 1992 so svojou ženou, opernou speváčkou Jadrankou, a synom Milošom usadí v zapadnutej dedine kdesi na pomedzí Srbska a Bosny. Pripravuje stavbu železnice, ktorá má prispieť k premene tohto zabudnutého kúta sveta na turistický raj. Ponorený do práce a plný optimizmu ani nevníma blížiacu sa vojnu - keď vypuknú boje, jeho život sa dramaticky zmení. Manželka sa mu stratí v objatí muzikanta a syna Miloša povolajú na frontu. Luka čaká na svoju rodinu, aby mohli odísť, ale Jadranka sa nevracia a Miloš padne do zajatia. A potom Luka stretne Sabahu...Film je typicky kusturicovskou oslavou ľudskosti a radosti zo života. (STV)
(viac)Recenzie (192)
Ze začátku typicky bláznivý a střelený film plný chlastu, tance, zpěvu a střelby:-) Postupem času se ale mění na smutný milostný příběh, jehož "oslí" konec je opravdu geniální a dokonale se hodí k názvu filmu. Život je v Kusturicově podání opravdu krásný a absurdní zároveň a pokud vás tento film ani trochu nedojme, jste zvláštní nebo máte nějakou citovou poruchu:-) A jen dodatek na závěr: Občas jsem měl pocit, že koukám na film Juraje Jakubiska...ta podobnost s Jakubiskovými snovými záběry nebo např. scéna s poletujícím husím peřím... Opravdu mě to až zarazilo, ovšem ne v špatném slova smyslu. ()
ocenenia : MFF Cannes 2004 - Nominácia na 1. cenu ()
Mám velké dilema: líbila se mi víc Černá kočka, bílý kocour, nebo Život je zázrak? Nemám tuchu. Ale zato vím, že je Emir Kusturica režisér s velkým R. Je zázrak takhle dokonale skloubit humorný nadhled s tak neskutečně tragickým tématem, aniž by to vzbuzovalo pohoršení. Je zázrak, že se film ani přes nadměrné množství porthlosti neutápí sám v sobě. Je zázrak, že existují věci, které lidi dokážou spojit, i když vše ostatní mluví proti tomu. Život je zázrak a tenhle film taky. ()
Bezstarostny zivot i v dobach starosti. Bezstarostny film. Zivot je krasnej, zivot je zazrak!!! ()
A bez komentáře! ()
Sledujem aktivne europsku filmarsku produkciu, no a tentokrat zas padla volba na Emira Kusturicu a jeho film Zivot je Cudo. Tematicky sa venuje rodine srbskeho inziniera Luku, ktory v Bosne a Hercegovine roku 1992 chce stavat zeleznicu. Ako sa stavba rozbehne, tak sa Luka ponori do stavby/priprav, ze uplne zabudne na bliziacu sa vojnu. V nej mu povolaju do armady syna a jeho zena sa kamsi tiez vytrati. Vyzdvihujem realie Balkanu opisane na urovni, ale roku 1992 optimizmus Luku viac skodil nez pomahal, rozbesnil sa tam totiz cirociry masaker. To vsak uz nie je zalezitostou filmu, ale politiky. Samotny film : 74 % ()
Když jsem si po půlhodině uvědomil, že to potrvá ještě dvě hodiny, tak mě polilo horko a vzdal jsem to. Moje druhý setkání s panem Kusturicou dopadlo ještě hůř než to první a slibuju, že bylo poslední. Poslouchat balkánskou dechovku je možná módní trend, ale pro mě je to srágora největší a o inteligentním humoru máme s panem Kusturicou naprosto rozdílnou představu. Ale na mě nedejte, já tomu nerozumím. Já módní trendy nesleduju. ()
Hodně slabé tři hvězdičky a zklamání. Většina filmů je plná (opět v poslední době používám tuhle frázi) fraškovitých scén, které patrně mají symbolizovat balkánský temperament. Mně bohužel silně nesedly a strašně narušovaly nějakou tu myšlenku, kterou tu film měl. Zejména první polovina byla utrpením, zvlášť vždy když se na scéně objevila manželka hlavního hrdiny. S příchodem Sabahy ale přišlo i solidní zlepšení a mohli jsme být svědky dost pěkných scén. Celkové dojmy jsou ale silně rozpačité, film na mě ve výsledku působil jako strašlivě nevyvážený kočkopes, některé dějové linie mi přišly nepochopitelně ujeté. Ne, tohle vážně nebyl můj šálek černého čaje:-) ()
Postavili jsme se na klouzačku a teď už můžeme jen klouzat dolů bez možnosti návratu. Život je zázrak, ale Kusturica ho nějak nepochopil a vrhnul se na ňadra dmoucí, která se nechávají sprchovat tak děsivě přírodním vodopádem. Počkat, kam jsme se to dostali? Jo, devadesátá léta a jejich příšerné erotické filmy. Stavbyvedoucí se snaží vyvolat v člověku bouři smíchu tím, že začne onanovat v tunelu. Ojojoj. Smutno mi Ježíšku bylo, smutno. To co dřív byl Kusturica je teď jen jeho skelet. Soundtrack je ovšem krásný. Ten doporučuju bez uzardění. ()
1225. hodnocený film: Již předchozím filmem jsem objevil genialitu režiséra Kusturici a musím i tentokrát jen uznale přikyvovat nadšením. Film v sobě opět dokázal skloubit válečné motivy, kdy jde především o přežití a smutné chvíle se střídají s těmi veselejšími, které přecházejí až v komediální momenty, které mnohdy převažují. Nechápu, jak si Emir dokázal ještě z osudu ubohých Jugsoslávců dělat srandu, ale jde mu to náramně a snad i proto se stal mým oblíbencem do té míry, že se těším na jeho další snímky. 4* si film samozřejmě zaslouží a podle mě mu k dokonalosti už jen chybí kousek. 4* ()
Ano, je potřeba se vypořádat s nepříjemnou minulostí vlastního národa. Nemanja neustupuje od své jedinečné směsi bizarnosti, živelnosti a živočišnosti, která z jeho výtvorů obvykle dělá úchvatné divadlo, které je tak plné života. Zde se to sice nepodařilo v tak vynikajícím provedení, jak jsem si u něj zvykl. Ale i tak je zde cítit život, touha po životě. Ale je zde i nenávist, která většinou pramení z vlastní osobní frustrace, mediální kampani a obyčejné lidské závisti a pomluvě. Žít a přežít se stává jediným smyslem života pro většinu lidí. Je smutné, jak se mohou lidské vazby výrazně proměňovat a zanikat. Železniční inženýr Luka (Slavko Štimač) je plný života a optimismu do té doby, než i jeho zasáhnou dopady války a strach o vlastního syna. Ale je tu most, který překlenuje znepřátelené strany, dává novou chuť do života ve své neopakovatelné velikosti lidského štěstí páru. Mladá Sabaha (půvabná Nataša Tapuškovič) se shodou hrůz i šťastného propletence náhody dostává k Lukovi. Aby prožila nejkrásnější část svého života a dostala tolik potřebnou naději. Z dalších rolí: Lukova hysterická a uprchlá manželka Jadranka (Vesna Trivalič), Lukův nadaný syn Miloš (Vuk Kostič), laskavý a svědomitý pošťák Veljo (Aleksandar Berček), Lukův kamarád a vojenský kapitán Aleksič (Stribor Kusturica), svérázný nenasyta Filipovič (Nikola Kojo), veselý překupník Tomo (Davor Janjič), starý Vujan (Obrad Djurovič), a maďarský svůdce a cymbálista (Nele Karajlič). Válka je krutá záležitost. Zbavuje lidskosti, dává krutost, strach a beznaděj. Často z nepochopitelných důvodů. Snad zbývá něco naděje. ()
Kusturicovy filmy se mi spatne hodnoti. Libi se mi, jak jsou natocene, jejich atmosfera, zajimave postavy a paradni hudba. To vse na ukor scenare, namet je dobry, dej je ale roztristeny ve vice nez velkoryse stopazi. Velka skoda, ze jsem film videl v ceskem zneni. A skoda pro tento film (ohledne meho hodnoceni), ze uz jsem nekolik Kusturicovych filmu videl a tak uz tento pro me ztraci onu originalitu. ()
Život je šílený, minimálně na hranicích Bosny a Srbska. Jak jinak si totiž vysvětlit auta jezdící po kolejích, vojáky šňupající koks z kolejí nebo osla věčně stojícího v cestě. Strašná šílenost, tolik věcí se tam přebíjí a žádná neni tak dokonalá. Nejvíc se mi líbila atmosféra na fotbalovém zápase. Zdejší vysoký hodnocení moc nechápu, ale možná jsem jen zbytečně konzervativní a takové šílenosti mě vážně neoslovují. Mix všech možný stylů, chvilku válka, chvilku romantika, chvilku rodina, chvilku vtip, ale celé je to takové nijaké. ()
Těžko by se našel lepší a výstižnější název pro tento Kusturicův mistrovský kousek, než je právě Život je zázrak. Slušné tempo, dobré nápady a strhující herecké výkony činí zážitek z filmu nezapomenutelným. Občas se zdá, že jakoby Kusturica ztrácel půdu pod nohama, ale hned v dalších minutách jasně dokazuje jak skvěle má celý film promyšlený a jak výborně poslkládal mozaiku o tolika střípcích z nichž každý má svůj důvod a smysl a jehož konečným cílem je poukázat na to, ať má člověk ze všeho radost a nezatěžuje se zbytečnými problémy, vždyť kdo je nemá. Navíc hudba je velmi impozantní, byť balkánský styl není pro každého. ()
Bláznivé, střeštěné, divoké, hudebně doladěné, zkrášlené okolním prostředím (kamera). Vše do sebe pasuje včetně hereckého obsazení. Dle mého gusta. Kamera, výprava 10/10, zvuk, hudba 10/10, herecké obsazení 9/10, originálnost, vtip 10/10, plynulost děje, scénář 10/10. Hodnocení 99 %. ()
Moje premiera s Kusturicovymi filmy a okamzite nadseni. Krasna rezie, ktera zpocatku vytvari obraz ulitle, trhle komedie, aby se v druhe puli premenila romanticke drama, ktere se odehrava na pozadi valecneho konfliktu. Zivot je zazrak je opravdovou odou na radost, lekem na chmury, ale predevsim ukazkou jak vytvorit i z nemozneho mozne, jak udelat z valky preci jen neco prinosneho, nebot po valce je nastava vzdy obdobi miru. ()
Před 17. lety se mi to moc líbilo. Jenže jsem už starý a nemocný a prostě jsem změnil názor. Válka V Jugoslávii byla strašná a i já tam působil něco jako válečný zpravodaj hluboko za linií fronty. Písničky jsou pěkné, Kusturica si nemusí dělat starost s hudbou, má na to kapelu, skoro všechna alba mám. Nesedí mi tam ty komediální prvky, padání z jeviště, trapná žena hlavního hrdiny a zcela zbytečná oslice, co pláče. Vůbec bych toto vážné téma nehnal do komedie, někdy až trapné a nevtipné. Ani jsem se na to nedodíval. Už mě to prostě nebaví. ()
Po letech jsem se znova koukl na tento snímek a mám pocit, že od roku 2004 ještě trochu uzrál. V komentářích mne zaujala polemika o tom, o čem ten film je. Zda v něm jde o milostný příběh ve stylu Romeo a Julie, nebo o bosenskou válku. Já myslím, že úplně stejně o oboje. Pokud by tam totiž jedno či druhé nebylo, byl by to úplně jiný film! Co se války týká, tak Kusturica tentokrát není k západnímu publiku (které má mnohdy dění na Balkáně kdesi v...) nijak moc přátelský. Prostě natočil film a vůbec se nestará o to, zda budou diváci všemu co se v něm odehrává rozumět. A té války je tam mnohem víc, než se může na první pohled zdát... Aby to člověk mohl v plné míře vnímat, musí mít aspoň základní povědomí o tom, co se v devadesátých letech v Jugoslávii dělo (a ne jen tušit, že tam byla jakási "absurdní" válka).... ()
Tak... Ty tři hvězdičky tu nejsou za průměrný film, ale proto, že si netroufám hodnotit takovýhle film... Je to něco... Naprosto zvláštního, něco, co nejsem schopen přirovnat k ničemu podobnému, co jsem kdy viděl... "Život je čudo" ve mě zanechal naprosto zvláštní dojmy, takovou rozervanost. O čem to vlastně bylo? Co tam dělala ta mula? Já nevím... Na jednu stranu bych dal hvězdiček třeba deset, za jakousi "uměleckost v lidskosti" a mystično, skloubené s běžnými životy lidí v netradičním prostředí... Na stranu druhou bych dal odpad! za to, že jsem nějak nepobíral některé záběry, zvláštní přístup k filmu celkově a nevím co ještě... Prostě je to něco jiného! Na druhou stranu je tam naprosto úžasná příroda! Už jen kvůli tomu stojí za to tenhle film, alespoň kousek, zhlédnout... Fakt ale nevím, co si o něm myslet. ()
No... to byla teda ujetina! Takových šílených scén, sice s příběhem jakž takž, ale způsob, jakým je to natočené, mi moc nesedl. Sice odříznutí od světa a venkovské vyznění má svoje kouzlo, ale jaksi to nestačí. Vícekrát už bych se na Život je zázrak nemusela podívat, moc toho ve mně z toho nezůstalo, asi tak v polovině filmu jsem měla pokušení se i přestat dívat a zas taková škoda by to nebyla... ()
Reklama