Réžia:
Takaši MiikeScenár:
Minako DairaKamera:
Hideo JamamotoHudba:
Kódži EndóHrajú:
Kó Šibasaki, Šin'iči Cucumi, Kazue Fukiiši, Rendži Išibaši, Goró Kišitani, Noriko Eguči, Saeko, Tecuši Tanaka, Jutaka Macušige, Šin'nosuke Abe, Mariko Cucui (viac)VOD (1)
Obsahy(1)
Hrůzostrašný film ve stylu slavného Ringu (režie H. Nakata) a Nenávisti (režie T. Shimizu) je prvním Miikeho počinem na poli čistého hororu. Několik mladých lidí postupně obdrží na mobilní telefon záhadnou hlasovou zprávu z budoucnosti, v níž uslyší své vyděšené reakce z okamžiku vlastní násilné smrti...Nejen že tito lidé pochopí, jak krutý jejich konec bude, ale dozvídají se také přesný údaj o tom, kolik času jim zbývá. Objevme temnou stránku nástroje naší každodenní existence, jemuž bez obav svěřujeme svou absolutní důvěru: našeho mobilního telefonu! (oficiálny text distribútora)
(viac)Recenzie (160)
Japonska záležitost kde prostě každý horor jsou stejně působící záležitost nepovedené. ()
Světu vládnou mobily a podle statistik je dokázané, že skoro každý vlastní alespoň dva. Už děti od 1. třídy umějí volat a posílat smsky. Já jsem měl první mobil v roce 2001 v mých 16 letech. To jen na úvod a teď k filmu. Je to děsivé a skoro dokonalé. Já osobně si vůbec nedokážu představit, kdybych obdržel na mobil hlasovou zprávu, ve které by byl nahrán můj křik, jak mě někdo zabíjí! A ještě k tomu bych se dozvěl přesné datum i hodinu své kruté smrti. Až mi na mobil přijde hlasová zpráva, tak ji hned smažu, a to jen díky tomuto filmu. Japonci natočili skvělý horor s místy hutnou atmosférou, při které vám budou vstávat vlasy hrůzou. Nejde zde o příběh, ale je velký důraz kladen na to, aby film diváka vyděsil. A to se mu daří. Já film viděl přesně o půlnoci a po celém těle jsem měl husí kůži a to se mi už hodně dlouho nestalo. Doporučuji všem, kdo má rád snímky s děsivou a ponurou atmosférou. Musím se přiznat. Hned jsem si na internetu vyhledal melodii, kterou zvoní mobily ve filmu a dal si ji do svého. Zanedlouho si pustím 2. díl a pak ještě zkusím americký remake. ()
Zmeškaný horor. ()
Začína to sľubne. Potom sa z toho stane akýsi zlepenec hlúpostí a nelogickostí. Nemá to žiadnu atmosféru a postavy sú strašne pasívne. Miike sa snažil skĺznuť na vlne duchárskych hororov. Ale prisahám, že také Hair od Sona - čo do zápletky absurdnejšie sú omnoho pozerateľnejšie. Jeden z tých filmov( a verím tomu, že ich má Miike viac), ktoré ukazujú, že aj majster tesár sa niekedy utne. Príde mi dokonca absurdné, že Američania spravili z tohto remake dúfajúc, že to bude dobré. Nuž čo.. veď nakoniec každý máme to svoje jedno nebo. ()
S asijskými horory mám jeden zásadní problém – všechny ty ťamany nerozeznám jednoho od druhého. Tenhle film má pro mě tu základní devizu, že jsou dokonce i pro mě rozlišitelní. Kostýmní výtvarníci a maskéři to vzali pevně do rukou a tak tu máme jednu postavu v kožené bundě, druhou jako odpornou máničku, třetí s metrosexuálním melírkem. Právě to, že nebudu muset přemýšlet kdo je kdo a mohu se soustředit na film, je předpoklad udržení mé pozornosti. A toto bylo celkem dobré, i když to svým způsobem byla opět další varianta Kruhu, tentokrát ve formě hrůzných telefonních hovorů, předpovídajících volanému účastníkovi smrt. Nicméně vše zachraňuje šikula Takeshi a jeho opravdu vypečené nápady a lekačky. Při scéně z televizního studia mi už vážně povolovaly svěrače, takže ač otřepané, přesto lehce nadprůměr. ()
Japonský Nezvratný osud. Mrazivo-vyvražďovací mysteriózny ducharský horor. Japonci fakt vedia, ako vystrašiť diváka a dohnať ho k nočným morám, ako je napríklad už nikdy nenechať pootvorenú skriňu. Aj keď je pravdou, že temer všetky japonské hororové snímky sa nesú v jednom v a tom istom základe čoby "zlobivý duch". Tak toto je pre mňa jednoznačne najlepšie a najhrôzostrašnejšie stvárnenie. Niekoľko týždňov som nemohla zo seba striasť myšlienku na mobil-zabiják a vyzváňací tón znamenajúci ortel smrti. Taktiež aj nočné mory, kedy som nedokázala zaspať bez zasvieteného svetla a bez náznaku civilizácie aspoň v podobe rádiá. Už len preto neupustím ani jednu hviezdičku. ()
Tento horor byl pro mě velkým zklamáním. O to více, že jsem si jej koupil na DVD, naštěstí za babku při likvidaci místní videopůjčovny... Slovo hrůzostrašný v popisu mi přijde naprosto zcestný, protože kromě scény v nemocnici tam nejen že není nic, co by vás alespoň trochu polekalo nebo vyděsilo, ale ani nic napínavého či tak zajímavého, že by vás to donutilo dávat pořádný pozor. Postavy nejsou vůbec rozvedený, informace jdou hlavní hrdince vyloženě naproti a celej děj mi přišel jakoby dopředu nalinkovanej ... Herci na nic, postavy na nic, děj na nic, akce a napětí žádný, zápletka stupidní a provedení vražd vesměs v rukavičkách (až na jednu). Je mi líto peněz i času :( ()
Dobrá lakačka, originálna, s dobrým koncom...no proste typicky dobrý psycho horor so skvelým koncom a zápletkou.. ()
Velice se mi líbí způsob, jakým mě tento režisér děsí, narozdíl od francouzské rány do palice a snahou bejt co nejhusčí v Uvnitř, je toto přesný opak, decentní, rafinované, plíživé, inteligentní, takto to dokáže mnohem víc než nužky a jehlice bodané do těla, toto je mnohem vyspělejší druh zábavy. ()
Průměrný horor se zajímavým tématem, u kterého jsem se leknul snad jenom jednou... Ale pár dobrých okamžiků se tu najde... ()
Samara se naučila používat mobil aneb inspiracemi slavnějších duchařin protkaný horor v režii originálního režiséra Takashi Miikeho. Ano, koncepčně příliš neodlišitelný od všech těch Kruhů a Nenávistí, nicméně právě díky režisérově rukopisu a zajímavém, nicméně fantasmagoricky překombinovaném ději pořád velmi slušný horor. Hlavně, když (marně) hledáte strach za Atlantikem. ()
Tak takhle si představuju děsivý horor. Příliš jsem od něj neočekával a má touha po mrazení v zádech byla nakonec naplněna měrou vrchovatou. Film se rozjíždí pomaleji, ale v druhé půlce se přistihnete při tom, jak se raději než na obrazovku díváte někam úplně jinam. Místy jsem se ztrácel v ději, kdy jsem nechápal, kdo komu vlastně volá, ale scény ve zrušené nemocnici těch pár nedostatků kompenzují. Teď asi nějakou dobu nebudu používat kukátko a pro jistotu si promažu telefonní seznam. (399.) ()
Musím uznat,že Japonci točí čím dál více dobré horory.Horor s mobilním telefonem je velice dobrý nápad teď,když ho vlastníme skoro všichni.Tak pozor na zmeškané hovory!!!!!!!! ()
Navnadeny na japonske horory /pre mna kultovym/ Uzumaki som si pozrel dasi japonsky horor. Reziroval ho ten chlivak Takasi Miike /hixploitation Ichi The Killer 2001/ a s kludnym svedomim prehlasim, ze to bola pekna kravina. SMS ako spustac coho presne? To som napriklad nepochopil a doteraz nechapem. Viem vsak, ze som sa po Uzumaki pekne sklamal. 10 % ()
Takový ten horor typu "neurazí, nenadchne". Má to zajímavé chvíle, nejlepší byla asi ta exorcistická show, ta působila nejvíc hororově z toho všeho, co tu bylo. Ona první polovina není špatná, bohužel ta druhá už mě spíš nudila a čím blíže konci, tím více tam bylo klišé a to mi docela vadilo. Navíc tam ty hororové scény vůbec nefungovaly, třeba ta v té nemocnici, ta mě hrozně nudila. Ono zkrácení by tomuhle filmu dost pomohlo, skoro dvě hodiny jsou fakt moc, 85 by podle mě stačilo. Ale je zajímavý, že osobně se mi víc líbil ten americký remake, než originál. Tohle taky není špatný, za podívání to stojí, ale nic nového to v sobě nemá a ten remake mě prostě sedl víc a držel mě v napětí, tady to napětí bylo málokdy. 3* ()
Na japonce slušný horor, hlavně první hodiny vše pěkně navazuje a má to děsivou atmosféru, jenže pak se to celé začíná příliš pitvat v minulosti a stává se to docela nesrozumitelné. Smrti jsou celkem nápadité a vše je dobře ponuré. Jenže pak to začíná být s přibývajíví stopáží nudné a zdlouhavé což je chyba. 30 minut ubrat a jdu s hodnocením výš. ()
Tenhle film mě hodně mile překvapil a patří do mých TOP 10 z kategorie japonských hororů. Nápad s mobily zvěstujícími brzký skon hrdinů je vcelku originální a má velký potenciál, což dokazují další pokračování filmu i seriál. Zvlášť musím pochválit závěrečných 15 minut, kde bylo napětí výborně gradováno až do konce. Vytknout lze snad jedině místy až moc zdlouhavé scény téměř o ničem, ale s tím se bohužel setkáváme u většiny japonské hororové produkce. ()
Tímhle se mi Miike asi moc nezavděčí, protože mě absolutně nezvládl vtáhnout do děje a stopáž pro mě byla zabijácká. Americký remake jsem viděla ještě před tímto a vzpomínám si, že to za nic nestálo, akorát se to dalo trochu lépe snést s délkou stopáže a hereckými výkony. Hrozně moc mi v poslední době vadí ta zmatenost, kterou Japonci zasazují snad do každého hororu, který natočí. Nebylo tomu tak akorát u americké Nenávisti od Takašiho Šimizu, kterou mám osobně z asijských hororů snad úplně nejradši, protože to bylo poprvé, když jsem se z nějaké hororové scény málem počůrala. Zmeškaný hovor byl pro mě tedy docela velké zklamání hlavně kvůli podivně vysvětlenému závěru a absolutního zkomplikování děje. Strašení sice nebylo marné, ale ne nejlepší. Nebyl to prostě můj šálek čaje. ()
Miike, coby nájemný režisér, se pustil na pole současných japonských trendy-hororů s hi-tech tématikou, stejně jako byly Kairo nebo Ringu – duchové komunikující skrze technické mazlíčky naší doby – konkrétně skrze mobilní telefony. Tajemná zpráva v hlasovce určuje dobu tvé smrti. Zpracováním film nepřekvapí, je to prostě kvalitní standart – kamera hledá neobvyklé úhly, pořád něco naznačuje, lekačky přijdou nečekaně a to je asi kámen úrazu – film se nesnaží o nic než o zábavný standart, ale ani ten nějak chybí. Přestože film ve druhé polovině začíná gradovat a nabírat na obrátkách, je už v podstatě vyčerpaný a nemá co nabídnout. Hezké pozlátko, které pustíte své přítelkyni v neděli po obědě na relax. ()
šablonovitá japonská duchařina, která kromě bezva scény z reality show nenabízí nic, co by jsme v tomto žánru už neviděli. Od Takashi Miikeho jsem čekal trochu víc úchylností, krve, vnitřností a hlavně originality... ()
Reklama