Réžia:
Robert AltmanKamera:
Charles Rosher Jr.Hrajú:
Carol Burnett, Desi Arnaz Jr., Mia Farrow, Geraldine Chaplin, Nina van Pallandt, Howard Duff, Dina Merrill, Paul Dooley, Peggy Ann Garner (viac)Obsahy(1)
Svatba jako rituál a hlavní "postava" filmu. Děj filmu rámuje úvodní ceremoniál a smrt paní domu a končí náhodnou smrtí při autonehodě dvou epizodních postav. Jinak se ve filmu "nic" neděje. Jen se v něm setkávají svatebčané a v celém tom hemžení se odehrávají různé mikropříběhy, aniž by se však nějaké draly do popředí. V podstatě jde o mozaiku mnoha osob na jednom uzavřeném prostoru v jeden konkrétní čas. (kobejn)
(viac)Videá (2)
Recenzie (25)
Altmanův kolektivní portrét jedněch zazobaných svatebčanů je sžíravou satirou na život vyšších kruhů. Svatba, na kterou nikdo nezapomene (tedy aspoň z těch, co ji přežili). Herce víceméně neznám, jenom Miu Farrow a Geraldinu Chaplin, Johna Malkoviche v jeho první filmové roličce jsem nepoznal. Zajímavější je poslední herecká role režiséra Johna Cromwella, který tu představoval oddávajícího biskupa. ()
Altmanovy filmy ze sedmdesátých let představují specifický žánr; a myslím si, že v podobné kvalitě to dosud nikdo nezopakoval. Všechny splňují parametry dokumentu i grotesky, je to tedy jakýsí groteskní dokument či dokumentární groteska. A svatba je také téma vhodné pro oba subžánry, a také se v nich často vyskytuje. Altman a jeho scénáristé přesně dodržují strukturu svatebního rituálu, kolem něhož navěsili všechny příběhy/gagy, které znali či slyšeli či je právě napadly, že by se mohly přitom stát. Pozn. 1: Nedávno mi mezi partiemi kulečníku povídal jeden, jak byl na svatbě (ještě daleko okázalejší v Indii. Také jsem se přitom smál, i když jiným věcem, ale smích byl stejný. Pozn. 2: Altmana toto téma hodně lákalo, o jeho komplement - rozvod - už asi nestál; tam se vyskytují gagy jiného typu. Pozn. 3: Malarkey *** připomíná, že i přes emotiví chování je tenhle film "bez emocí". I to odpovídá představě o "dokumentu". ()
Družba obšťastnil družičku. Švagriná sa spila na mol. Svedkovia kamsi zmizli. Starejší chaoticky organizoval. Jesť bolo čo. Aj piť. Tancovali ani z divých vajec. "Ty a počul si?: "Nevesta je vraj tehotná s bratom ženícha!". Takéto a podobné výroky je možné počuť o mnohých svadbách, vo veľa prípadoch sa tieto rodinné veľkostretnutia menia na hádky brutálnych rozmerov, zväčša motivované bitvami o majetok. Prípadne nastupuje aj okázalé, slávnostné ignorovanie niektorých hostí, čiernych ovcí rodiny a podobne. Režisér uchopil chaotickú spleť rodinných vlákien do fragmentárne dialógovo útržkovite pospájaného filmu, kde jediným spojivkom je samotná svadba, držiaca účinkujúcich na jednom mieste v jednej dobe. Odlišné rodiny, milostné vzplanutia, problémy s tehotenstvom, vyšinutosť, smrť - všetko sa rieši v typicky altmanovsky zaľudnenej koláži, plnej humorno-tragických tónov. ()
Jedna z mnohých postáv Svatby niekedy na začiatku spomenie vtipnú historku z filmu, ktorý nazve príjemnou konverzačkou. Altman nás tak akoby trochu podvratne lákal na svoj film. Mohol by som teraz napísať mnoho vtipným postrehov z filmu Svatba, znamenalo by to potom, že som filmová postava, môj život je film a niekto ma pri ňom sníma? :) Svatba sa tvári zo začiatku skutočne ako konverzačná komédia, ale kto pozná Altmana vie, že postupom času atmosféra začne hustnúť a na povrch sa začnú predierať temné stránky ľudskej duše. Altman je tak glosátorom, psychológom a kritikom, ale možno ešte viac jednotlivca, ako spoločnosti, aj keď tu máme postáv neúrekom. Keďže je to stále konverzačka, tak som mal trochu väčší problém s dĺžkou filmu, vyše dve hodiny boli trochu príliš. To napríklad chápe Woody Allen, ktorého filmy vám môže Svatba trochu pripomenúť nielen účasťou Mii Farrow. Určite si počas života Altman rád pokecal aj s Hanekem. ()
Velice těžkopádný a zároveň dlouhý film, který je celý jen o nekonečném tlachání svatebčanů na zazobané svatební oslavě zámožných rodin kdesi ve státech, nic co by vtáhlo diváka do příběhu, děj se neustále přesouvá z jedné postavy na druhou, aniž by mě temperament kterékoliv vyloženě zaujal. Po celou dobu akorát spolu řeší vyložené nezáživnosti, kdo koho podvádí, vztahy, kritizování, pomlouvání, namlouvání, úmrtí, životní etudy, organizace, nebo přípravy. O komedii se zde snad nedá vůbec mluvit. Ani starý barrandovský dabing s tímto dílem mnoho nesvedl, píseň "Nebeské světlo", která zde zazněla v češtině, byla skoro až otravná. Nic k čemu se třeba vracet. 30% ()
Reklama