![všetky plagáty](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w140/files/images/film/posters/000/038/38643_2bc7a6.jpg)
Obsahy(1)
Hlavným zdrojom živobytia v malej dedinke je spoločnosť, ktorá sa stará o transport zásielok. Pozícia na frekventovanej ceste jej zaručuje tvalý prísun zákazok. Stane sa však cieľom záujmu chamtivého Nizaemona, ktorý sa snaží výhodne postavenú spoločnost zničiť a rozšíriť tak vlastný biznis s vysokými poplatkami. To by však pre obyvateľov znamenalo katastrofu. Spoločnost získa dôležitú zákazku na prepravu 30 000 ryo a ak by neuspela, znamenalo by to koniec. Vlastníčka si preto na prepravu zásielky najme potulného šermiarskeho majstra, ktorý sa nedávno zatúlal do dediny. Nizaemon však niečo chystá tiež. (kitano)
(viac)Recenzie (18)
Goša stylově uzavírá pomyslný kruh, který se započal Leoneho přiznaným remakem Yojimba, čímž dal vzniknout spaghetti westernu, aby se vzápětí Goša inspiroval v Leoneho spaghetti westernu a přenesl ho do prostředí chanbary v dalším (nepřiznaném) remaku Yojimba. Tehdy ještě poněkud neotesaný styl Leoneho špageťácké prvotiny ovšem Goša odkoukal tak přesně, až je to již spíše na škodu. On je totiž tak svébytný a schopný režisér, že nemá zapotřebí pouze kopírovat styl jiných. Těžko mu to ale vyčítat, když je to ve své krátkosti a stylové přímočarosti tak zábavné i vizuálně nádherné. ()
NEMOCÍ NAŠEHO MĚSTA JE "ŠIČIRI NO NIZAEMON"........ /// Kiba je chlupatej vlk (ale snaží se udržovat). To ten hluchoněmej bandita s opicí na rameni .... to má za pár... A Kibo má práci! Podivuhodné herecké výkony, dialogy a – vlastně všechno, tak jako vždycky. Samurajská klasika (tedy japonskej western), která potěší svoje příznivce. A Kiba dál pokračuje ve svojí cestě.... /// NĚKOLIK DŮVODŮ, PROČ MÁ SMYSL FILM VIDĚT: 1.) Hledám práci. Na pracáku mi nabízej dělat "Šičiri". 2.) Thx za titule ,,Stilgar1“. /// PŘÍBĚH *** HUMOR ne AKCE ** NAPĚTÍ ne ()
Výborná japonská stará samurajská řežba. Jednoduchý děj, průměrné herecké výkony, zápletka nic převretného, ale ujde ... Nejlepší jsou na tom stejně souboje, jejichž choreografie je na rok vzniku naprosto neuvěřitelná!!! Svižný, pohodový film. Krátká stopáž vyhovuje. ()
Deja vu a vytřeštěné oči. Zapomněl jsem pustit titulky (zjistil jsem asi v půlce, že pár věcem nerozumím, a pak mi to došlo). Ale ten příběh jsem znal do detailu! Kdo mi pomůže odkud? Můj tip je, že remake byl 60:40 Oshi samurai nebo Zatoichi (seriál). Jeden z bráchů to byl, ale fakt nedám ruku do ohně který (a zkoumat těch asi 130 hodin je trochu moc). Jinak se mi moc líbila ta westernizace, špagetizace :) a klasická Goshova práce s bahnem a vůbec prostředím. Mám ho v čím dál větší oblibě a úctě. /// Edit: OK, je to dějově totožné s 10. dílem Oshii samuraje, který má samozřejmě jiný styl vyprávění (coby seriál). Chybí mi tu asi Katsuova hudba :))) ()
Zanrovo cista chambara kde sa sice nedockate ziadnych hlbsich uvah ako pri snimkoch od Kurosawy ci Kobayashiho, zato vsak omnoho vyraznejsia je stranka akcna. Akcia je velmi specificka, s mnohymi spomalenymi pasazami bez hudby, kde pocut len svihy mecov, a to doplnene o naozaj nadstandartne mnozstvo krvi. Tak ako lakavo to znie, tak dobre to aj vyzera. Az sa ponuka prirovnanie k kuskom od Peckinpaha, ci Woo, co su reziseri s podobnymi zalubami. Velmi vydareny je aj soundtrack, v ktorom sice je dost japonskych motivov, no znie velmi westernovo (co nieje zapor). A vase srdce si urcite ziska aj velmi sympaticky, energicky, trochu potrly hlavny hrdina -"I'm sorry to tell you, but you smell really bad."-"It's normal. I haven't taken a bath since a year." (9/10) ()
Goša tu nepokrytě kopíruje styl Sergia Leoneho, ale pokud přistoupíte na to, že je to jen hra, tak je zábava zaručena. Jediné, co mi vadilo opravdu hodně, byla hudba, protože foukací harmonika jako samurajský motiv je už na mě přeci jen trochu moc. - - - ** a 1/2 ()
I hle, viděl jsem chlupatého vlka, který zavítal do jisté malé vesnice a počet jejich obyvatel musel díky němu klesnout asi tak na polovinu. Ale to hlavní je na režisérské sesli, Goša je prostě skvělej - navíc se tentokrát pokouší i o dost zajímavé experimenty, třebas zpomalené záběry v boji jsou nebetyčně zajímavé, leč, já bych se bez nich obešel, mají totiž v povaze nepříjemně ukázat každou chybu v choreografii, nepřesnost, nebo klasické přehrávání (ono, když zpomaleně vidíte jak je meč "bodnut" několik čísel od těla a právě zabíjený se dlouhé vteřiny šklebí a svíjí, než se konečně uráčí zemřít, tak to atmosféru dokáže docela zazdít). Přemíra podoby s westernem (a to jsem neviděl ani Leoneho, ani Kurosawovo "předlohy") je až moc zřetelná, hlavně v hudbě, kde se občas harmonika moc nehodí, obzvlášť když sám film nabízí naprosto geniální scénu, kdy je souboj doprovázen hrou na koto, které nejenže hraje svou roli v příběhu, ale zní perfektně a díky němu je scéna skvostná. Když ovšem pominu špagetowesterňácké vlivy na hudbu, tak jsou zvuky (někdy bych to hudbou nenazval ani náhodou) skvělé. V záplavě zapomenutelných hereckých výkonů pro mě vyčnívá jeden - naštěstí se jedná o hlavního hrdinu, který je na Gošu až překvapivej sympaťák, naopak výborná práce s ženskými postavami je u režiséra viděná docela často. ()
Svižně pojatý samurajský film, jehož dějová linie by se dala nazvat jako naprosto klasická, jak pro tento žánr, tak pro western. Potulný bojovník dorazí do kriminálníky zužovaného města a následně sitauaci po svém pořeší. Tedy dějově nic převratného. Film je však dobře natočený, jeho hlavní postava je celkem zábavná a po estetické a akční stránce Samurai Wolf silně připomíná komiks. Hideo Gosha hojně používá zpomalené záběry, což působí velmi efektně a vzhledem ke krátké stopáži také svižně. ()
Jidai Geki ne nepodobny Kurosawovu Yojimbu, take velmi ovlivneny americkym westernem se zajimavim rozuzlenim a velmi kvalitnimi sermirskymi souboji. ()
Japonská kinematografia bola silná v 60-tych rokoch ( podobne ako mnoho európskych v tej dobe ) a okrem významných diel vznikali aj komerčne úspešné filmy ako tento o Vlčom tesáku - Kiba okaminosuke. Príbeh je veľmi jednoduchý, súboje sú zvládnuté na výbornú. Lenže westernovsky ladený eastern sa príliš vyžíval v spomalených záberoch, ale asi mi najviac prekážali neustále opakujúce sa agresívne zvuky v hudbe, ktorá je v podstate výborná. 3+ ()
Skvělá oddechová jidaigeki chambara s výborným spádem, výrazně stylizovanou kamerou (na kterou jsme u Goshy ostatně zvyklí) a sympatickým hlavním hrdinou se slabostí pro handicapované ženy:) ()
GOSHA JE BŮŮŮH!!! Nevím čím to je, ale ty jeho filmy prostě miluju. Jednoduchý, ale dramatický příběh, syrová atmosféra, geniální zvukový doprovod, precizní souboje, sympatičtí herci a úžasný postavy yojimbovských roninů. Co dodat? ()
Film je dostatočne akčný, zaujímavý svojím spracovaním, menej už svojou témou. Natsuyagi ako mladý samuraj sa vo svojej roli velmi dobre činí. Hodnotenie: 70% ()
Kvalitní režie, svižná akce a jednoduchý, přesto důmyslný scénář. Isao Natsuyagi v hlavní roli je oproti soudobým vrstevníkům spíš kovbojem než samurajem což je (a pro někoho není) příjemné osvěžení žánru. ()
Svižný děj, skvělá choreografie soubojů s troškou krve a dobrou kamerou (na rok vzniku perfektní), westernová hudba a charismatický Isao Nacujagi v hlavní roli + jedna agresivní opička. Dohromady tvoří skvělý film z žánru Chanbara. 80% ()
Z prvních dvou Gošových easternů jsem byl nadšen, zde už tomu tak není. A to se týká i pokračování. Motivy chování hlavního hrdiny i dalších postav jsou značně zmatečné a na japonské poměry je i míra teatrálnosti už značně přes čáru (u ženských postav byl tento element už opravdu k nesnesení). Plusem je opravdu kratičká stopáž, tudíž se pořád něco děje a opravdu podstatným plusem je hutný westernový soundtrack japonského střihu, který dokáže navodit pěkně napínavou atmosféru. Sečteno, podtrženo: lepší průměr. ()
Solidně a vtipně natočený japowestern. ()
Mám rád Gošu, ale chanbaru ani ne. Teda pokud zrovna není od Goši (viz jeho první dva kousky). Chlupatý vlk Kiba je sice sympaťák, film je to svižný a zábavný, ale krom pěkného vizuálu nedisponuje ničím, čím by na mě výrazně zapůsobil (opět na rozdíl od Gošových prvních dvou samurajských filmů). Svou "nedotažeností" navíc až moc připomíná Leoneho první špageťák, se všemi jeho neduhy (o hudebním doprovodu, který kopíruje Morriconeho, seč mu síly stačí, ani nemluvě). ()
Reklama