Réžia:
Al PacinoKamera:
Frank PrinziHudba:
Elmer BernsteinHrajú:
Al Pacino, Jerry Orbach, Neal Jones, Christopher Evan Welch, Madison Arnold, Ellen McElduff, Paul J.Q. Lee, Laura Esterman, Paul Butler, Susan FloydObsahy(1)
Když je neúspěšný spisovatel Harry Levine (Al Pacino) jednoho večera vyhozený ze své práce, kroky ho okamžitě vedou do bytu jeho přítele, rádce a fotografa Jaka Manheima (Jerry Orbach). U něj se zastavuje z dvou prostých důvodů; Jake Harrymu, který je na mizině, dluží slušnou částku a také si měl během posledního měsíce přečíst Harryho knihu, aby na ni autorovi řekl svůj názor. Jak se ale vzápětí ukazuje, Jake je na tom finančně ještě mnohem hůř, navíc tvrdí, že na Harryho knihu mu ještě nezbyl čas. Chladná únorová noc se tak pro oba osamělé muže mění v jeden dlouhý rozhovor, kde na povrch vyplouvají střípky ze životů obou mužů.
Chinese Coffee vychází z divadelní hry a s výjimkou několika festivalů se nikdy nedostalo na plátna kin, částečně kvůli odmítavému Pacinově postoji k jeho promítání. Teprve po sedmi letech od natočení jeho hlavní hvězda a režisér v jednom povolil, aby snímek vyšel na čtyřdiskovém DVD setu nazvaném "Pacino: An Actor's Vision". Na něm se také nachází The Local Stigmatic a Looking for Richard, další dva filmy, kde se Pacino pokusil kromě hereckých schopností prokázat i svůj režisérský, scénáristický nebo také producentský talent. (StarsFan)
(viac)Recenzie (18)
Nezaslouženě opomíjený kus v Pacinově filmografii, v němž exceluje před kamerou a solidní práci odvádí i za ní. Je to hodně konverzační a divadelní záležitost, ale nudu divákovi nedovolují jak vcelku občerstvující vzpomínkové flashbacky, tak především opravdu bravurně napsané i zahrané postavy, během jejichž dlouhého, víc a víc do hloubky jdoucího rozhovoru se postupně více dozvídáme o situacích, v nichž se oba nacházejí, o jejich povahách i složitém vztahu. Nebudu o něm více psát, abych nespoileroval, omezím se už jen na to, že každému, kdo má rád Al Pacina a konverzační dramata, film bezvýhradně doporučím. ()
Dvě trosky (rádoby-spisovatel a rádoby-fotograf) si povídají, stěžují si na svůj život a vzpomínají. Kritizují svůj život, za to jaký byl, jaký mohl být. Reflektují jej za pomocí intelektuálních příměrů a sytí nás světáckými zkušenostmi aniž by vytáhli paty z New Yorku. Předbíhají se v tom, kdo bude mít lepší argument. Pak začnou probírat Knihu a všechno se posune dál. Pomalu, ale jistě začne vyplavávat moudro, staré jako platidlo.... "Bez peněz to nejde." Divadelní drama je z ČÍNSKÉHO KAFE cítit na sto honů, ale Pacino ho vede velice zručně. Samozřejmě hraje ještě lépe než režíruje, jeho věčně podrážděný Harry je skutečnou postavou, stejně jako kliďák Jerry Orbach. Oba mi připomínali některé mé známé. Ten snímek by se dal analyzovat hodiny, tak tématicky bohatý je. Radost pohledět. ()
Herecky je snímek skvěle zvládnutý, vlastně ani režisérsky to není špatné, hlavně díky zajímavé řešení jednotlivých vzpomínek, které vstupují do děje, jenž je jen konverzací dvou chlapů, samotné dialogy jsou skvěle zahrány, ale prostě ve mně ten film nedokázal způsobit nadšení. Je to dobré, ale za mě ne skvělé. ()
"Je tohle soutěž umírajících mužů??" Dlouhodobá přátelství jsou o pevnosti, spolehlivosti, důvěře, tajemstvích, pomoci i kompromisech. "Kumulativní efekt" ovšem způsobuje, že může nastat bod zlomu a dochází ke slovní konfrontaci a někdy žel i k "praní špinavého prádla", čeho následkem je nevratné poškození vztahu. To je i případ Harryho a Jakea. Jsou to stárnoucí a hladovějící umělci časů minulých. Hádka mezi nimi eskaluje (spouštěčem byla Harryho ztráta zaměstnání bez vyplacení), když Jake kritizuje Harryho nový román. Jak hodiny plynou, do popředí se dostávají jejich skutečné pocity jednoho k druhému, když cynickým způsobem pitvají svou práci, milostné životy a sny. Al Pacino jako režisér odvedl dobrou práci při adaptaci Lewisovy hry z jeviště na plátno, zejména pokud jde o třenice mezi Harrym a Jakem. Retrospektivně se díváme na obrazy z jejich minulosti a vidíme, o čem přesně tito muži mluví, když analyzují život toho druhého. Zatímco rozsáhlé konverzace dvou osob v ohraničeném prostoru můžou na jevišti fungovat dobře a ve filmu ne, v tomto konkrétním filmu to funguje téměř dokonale. "Chinese coffee" je občas depresivně působící velmi kvalitní snímek (jehož největší síla je v dialozích), s prvotřídním scénářem a skvěle napsanými hlavními postavami, a to nemluvím/nepíšu o herectví Al Pacina i Jerryho Orbacha. P.S.: Původně jsem hodnotila nižší "známkou", od věty "Podívej se na svoje tkaničky" se situace vyvinula jinak... A taky: oba měli v oblibě jeden podnik, jenž působil velice sympaticky, hrála tam totiž originál cimbálovka čardáše ☺ Určeno spíše pro úzký okruh obdivovatelů Mr. AP, ke kterým rozhodně patřím ♥ ()
Dva kámoši ... do deště? Vítr v kapse rozhodně mají, pramen inspirace k práci i k životu vyschl, stáří za krkem a oni jednou v noci v ošuntělý cimérce uspořádají ošuntělou inveturu, na kterou měli celý přátelství, teď instantně kvůli nám, divákům, abychom věděli, kdo komu ukradl život. Al narozdíl od spousty jeho kolegů, co neumí hrát, neumí nehrát, je fascinující ho sledovat, stačí pohled, kterým by i ten text na lístku na tramvaj přehrál na Oskara, ale tyhle dialogy i rytmus scén na mě působily nějak divně. 3* a pulčana za překvapení v podobě skvělýho Jerryho Orbacha. ()
Reklama