Réžia:
Milan CieslarScenár:
Vladimír KörnerKamera:
Jiří MacháněHrajú:
Vilma Cibulková, Martin Huba, Ester Geislerová, Igor Bareš, Václav Jiráček, Vladimír Dlouhý, Ondřej Vetchý, Jiří Lábus, Simona Stašová, Emma Černá (viac)Obsahy(1)
Výpravná historická podívaná, která se podobně jako Želary odehrává během 2. světové války, vypráví dramatický příběh matky a posléze její dcery. Krev zmizelého začíná po vypuknutí 2. světové války milostným pří-během baltského šlechtice Arna von Lieven (Václav Jiráček) a Češky Helgy (Vilma Cibulková). Arno utíká před sovětskou hrozbou do finské války. V jednom z bojů je raněn a převezen do německého lazaretu, kde mu Helga zachrání život. Prožívají vášnivou lásku, ale Arno je povolán zpět do válečné hrůzy Z krátkého vztahu se Helze narodí dcera Dorli (Ester Geislerová). Právě dítě se pro Helgu stává jediným smyslem života. Musí svou dceru ochránit a pokusit se přežít navzdory všem útrapám složité doby... Děj Krve zmizelého je rozvržen do čtyř ročních dob, které jsou pozadím pro strhující dramatický příběh, odehrávající se v divoké přírodě moravských hor, ale také v exotickém belgickém Kongu. Režisér Milan Cieslar barvitě a citlivě vypraví příběh žen ve vyhrocené historické situaci. Svým způsobem navazuje na svůj předcházející film Pramen života (2000), ke kterému také napsal scénář Vladimír Körner a který byl s úspěchem uveden na Berlinale 2000 a získal hlavní ceny na mezinárodních filmových festivalech Troja, Laon, Gottbus, Rimouski, Chemnitz. (oficiálny text distribútora)
(viac)Videá (1)
Recenzie (126)
Film o bolestech válečné a poválečné doby, kterou prožívali tehdejší pamětníci. Kdo neprožil a je příliš mladý, nepochopí. Já také neprožil, i když jsem měl namále, ale pochopit snad není tak těžké, díky právě takovým filmům, jako je tento. Právě v dobách národu kritických se projevují pravé (ne)charaktery lidí, kteří nás obklopují. A vo tom to je. Jsou filmy, kde není třeba hledat nějaký zárodek optimismu, .... jsou filmy, které úmyslně žádný optimismus nenabízí, protože ukazují pravou tvář tehdejší společnosti. Žádný průměr, spíš slušný nadprůměr. ()
Když se psaly velké dějiny, odehrávaly se i drobné soukromé bitvy tisíců lidí, kteří si chtěli zachovat alespoň nějakou důstojnost. Na krutosti 20. století nahlíží po svém Milan Cieslar podle neoptimistického scénáře Vladimíra Körnera. Výpravně, řemeslně poctivě, s hereckými hvězdami. Tuším, že všichni zúčastnění se museli pro látku „obětovat“ a slevit z lecčeho, na co byli zvyklí. Tvůrce zajímají konkrétní osudy, z nich se dostávají k výpovědi o krutých etapách dějin, nabízejí mnoho postav, mnoho situací. Někdy je to emotivně silné, jindy úderné, symbolické, mnohdy však útržkovité i docela přímočaré, ba jalové. Herci občas zbytečně tlačí na pilu, ale vesměs spokojenost. U Igora Bareše asi největší. Žádná rodinná podívaná. ()
Velmi slusny depresivny film o pohnutych osudoch ludi behom II. Svetovej vojny. Scenar slape na tunajsie pomery maximalne kvalitne, rezia Milana Cieslara je taktiez na urovni, k tomu sice nepresvedcive herecke vykony, ale to mi nevadilo, lebo scenar bol trochu kvalitny. Milujem depresivne filmy .... Requiem za sen, Kladivo na carodejnice ..... 50 % ()
Škoda, že je tento film tak zoufale průměrný. Když si to tak anakyzuji v hlavě, tak docházím k závěru, že je to chybou režiséra. Námět rozhodně nese poteciál kvalitního filmu. Také herecké výkony všech jsou excelentní. Vilma Cibulková zde podává fantastický herecký výkon. Také hudba a kamera jsou silně nad průměrem. Jenomže film působí velmi chaoticky. Většina postav jen jen lehce načrtnuta, tak že jim chybí hloubka a tom film dost ochuzuje. To že se tam spousta postav jen mihne přehlednosti také nepřidá. Beru to jako nezvládnutou režii. ()
Ačkoliv příběhy a osudy hlavních hrdinů jsou sami o sobě dostatečně tragické a zajímavé, tak vás jejich převyprávění nijak nezaujme, pouze opět potvrdí všeobecný fakt o hrůzách 2. světové války a snad ještě větších hrůzách bolševismu. Nevím proč, ale s postavami se nedokážete sžít a po skončení filmu už si na ně ani nevzpomenete. Navíc Ester Geislerová je "moc obyčejná" na to, aby mohla jakkoli zaujmout a tím, že si zde vůbec zahrála, nám ukazuje, jak málo talentovaných mladých hereček máme. ()
Galéria (21)
Zaujímavosti (8)
- Jedna ze scén, kdy už je Dorli (Ester Geislerová) dospělá, se odehrává i v bazilice Navštívení Panny Marie v Hejnicích (scéna, kdy přijde vyšetřovatel Dorli zatknout). (TomTre)
- Malá Dorli (Lucie Šteflová) má kudrnaté vlasy, ale dospělá Dorli (Ester Geislerová) rovné. (ČSFD)
- Natáčení probíhalo v Kryštofově údolí a na nádraží Hodkovice nad Mohelkou. [Zdroj: Filmovamista.cz] (M.B)
Reklama