Réžia:
Cate ShortlandScenár:
Cate ShortlandKamera:
Robert HumphreysHudba:
Decoder RingHrajú:
Sam Worthington, Abbie Cornish, Lynette Curran, Diana Glenn, Erik Thomson, Anne-Louise Lambert, Henry Nixon, Paul Gleeson, Toby Schmitz, Leah Purcell (viac)Obsahy(1)
Šestnáctiletá Heidi žije sama se svou matkou a má věk právě na to, aby jí vadila každá její rada a napomenutí. Když převládne pocit, že si vůbec nerozumějí, Heidi se rozhodne pro absolutní samostatnost a odejde z domova. Záhy zjistí, že život na vlastní pěst není vůbec jednoduchý a pokračování této náročné lekce ji čeká i v malebném horském středisku, kde konečně získá práci i střechu nad hlavou. Také se tu poprvé vážně zamiluje, ale mladičký Joe má se sebou problémy podobně jako ona, a tak ji místo lásky čeká trpké zklamání. Heidi se naučí vnímat krajinu a přírodu a nachází v nich útěchu, ale nejbezpečnějším útočištěm se pro ni stane opravdové přátelství několika místních lidí. Díky nim se zbaví pocitu samoty, nabude postupně sebedůvěry, naučí se rozeznávat pravé city od povrchní touhy po dobrodružstvích a najde cestu zpátky ke své matce. Aniž b to zpozorovala, překročí práh mezi dětstvím a dospělostí, vybavena tím nejcennějším tolerancí a schopností vyjít vstříc lidem kolem sebe. (oficiálny text distribútora)
(viac)Videá (1)
Recenzie (28)
Sehnal jsem si to hlavně kvůli Samu Worthingtonovi, abych viděl jak hraje mladej chlap, co bude za rok nejspíš velká hvězda. Je dobrej, ale Abbie Cornish je pro mě hvězda už ted :) Pusinky po australsku, až na to že tady je pusinka jen jedna. A ten název Somersault (znamená "přemet") je výstižná metafora postavy Heidi. ()
Občas je potřeba nasadit si růžové brýle, i když někdy stačí jen červené rukavice. Mladá Heidi byla po svém nemístném sexuálním obtěžování postavena před výzvu, a té čelila bez zbytečných negativních emocí, výčitek (sobě a druhým), depresí a agresí. Jakoby tu rezonovaly minulé doby, kdy se člověk chtěl co nejdříve osamostatnit, přestat žít na úkor rodičl a společnosti (Robert Zimmermann nebyl starší, když se stal Bobem Dylanem). Obecně se má za to, že kluci to mají lehčí; Heidi ale uměla zapojit i čistě ženské postupy - odvaha jí tedy rozhodně nechyběla. Smířlivost, a přitom nezkalená sebejistota, z ní dělá i pro diváka sympatickou postavu, které držíme palce - ale možná i proto, že se ptáme sami sebe, zda bychom to také dokázali. Další otázky si ale raději už nedávejme - třeba tu, zda bychom to také chtěli dokázat. Pozn.: Objasňující překlad "Salto do života" (místo pouhého salta/přemetu) považuji za správný a šťastný. Úvaha: To, co se stalo Heidi (odhlédněme od příčiny) se může stát i několikrát za život; v mládí, po osamostatnění vlastních dětí, při odchodu do ústraní (důchod), ale také při jakékoli déle trvající nemoci. Pro rozhodování jsou k dispozici vždy pouze dvě řešení: svoboda nebo závislost. A jaká je tey ta příčina: být v prostředí, které tě nechce, kterému nějak vadíš, a které tě drobnými či většími ústrky od sebe odpuzuje. ()
Abbie Cornish je skvělá jako Heidi, Cate Shortland si pro vlastní režii napsala výborný scénář. Pětihvězdičkový film o rozdílu mezi sexem a láskou, o hledání dospělosti.. ani bych se nedivil, kdybychom o některé z výše zmíněných ještě někdy slyšeli(ukázal jsem se jako dobrý tipér - při předávání filmových cen v Austrálii /tedy domácích/ získal 13 cen včetně nejlepší herečky v hlavní roli, filmu, scénáře a režie). Ja mám tyhle filmy prostě rád.... Příjemné překvapení a kousek, který mohu jen a jen doporučit. ()
Štýl Cate Shortland je nežne vycizelovaný a mne na mieru šitý. Nikam sa neponáhľa, nikomu sa nevtiera, snaží sa filmársky obchádzať prefláknuté, presne to, čo každý považuje za určitý predobraz niečoho a radšej sa upriamuje na nevšedný uhol pohľadu z ktorého dokáže vytrieskať niekedy aj maximum. Odprostená od prachsprostých banalít, študuje zdanlivo nedôležitý detail, bezprostrednú nuansu a skôr než otázky zodpovedá, tak ich (väčšinou skrz jemne sprostredkovanú empatiu) pokladá. Škoda len, že sa toto všetko v jej prvotine podriaďuje a stráca viacmenej na účinnosti kvôli tematicky roztrieštenej fabuli v ktorej sa model psychologického "hľadania sa" zbytočne upravuje do úrovňe skratkovito okázalých spoločenských poznámok ako genderové úskalia (farmár) či xenofóbne náznaky (Seven Eleven). Nejde síce o kardinálne odbočky, ale aj tak sa ich prítomnosť prehliadnuť nedá a populizmom to tiež sem-tam šteká. K tomu to občasné zjednodušovanie nosného, od polky výskyt stereotypov a ku koncu nejak nepochopiteľne úklon do bezpečia, tak to mi v súlade s predkladanou beznádejou proste nesedí. Herci to však ustáli, Abbie Cornish si rolu "young melancholic slut" strihla na výbornú, Sam Worthington zas podáva výkon hodný poklony s úsmevom na tvári, pretože jeho "hlboko emočný" prejav z pod dlhých vlasov je fakt unikátny. Na záver by som ešte dal do pozornosti takmer až národný "product placement" (viditeľne sa tu pije len Crown Lager čo by Australský "heritage"), narážku na Francúszku kuchyňu (jed) a potom taktiež fakt, že C.S. sa vo svojom ďalšom počine prekonala, pokročila smerom vpred…3+ ()
Film o krehkej duši ľahkovážnej mladej zlatovlásky, ktorá sa bezcieľne potĺka svetom, opíja rožkom všetkých milovníkov melanchólie a artového zmyslu pre detail. Hlavná postava disponuje presne tým, čo na ženách obdivujem. Nech sa deje čokoľvek, dokáže sa ukryť sama v sebe pred svetom. A tiež, asi až na jednu výnimku, nestratiť dôstojnosť. Prípad Heidi je totiž trochu extrém. Je ešte príliš nerozvážna. Ale režisérke sa napriek tomu dostatočne podarilo vyjadriť túto psychickú odolnosť voči vonkajším (aj vnútorným) vplyvom, ktorá je pre ženské pokolenie, z môjho pohľadu, typická. A prečo (okrem atraktívneho obalu) si ho tak idealizujem. ()
Reklama