Réžia:
Věra ChytilováKamera:
Jaromír ŠofrHudba:
Michael KocábHrajú:
Miroslav Macháček, Tomáš Palatý, Nina Divíšková, Jan Kačer, Jiří Krampol, Jan Bidlas, Roman Fišer, František Staněk, Rita DudusováObsahy(1)
Do Vlčí boudy, staré horské chaty se symbolickým názvem, umístila režisérka a spoluautorka scénáře Věra Chytilová děj filmu, který natočila v roce 1986 na námět Daniely Fischerové. Jedenáct mladých, pečlivě vybraných účastníků lyžařského kursu prožívá pod taktovkou vedoucího a dvou instruktorů nejdramatičtější chvíle svého života. Skupina dospívajících, v níž je jeden od druhého záměrně vzdalován, je v atmosféře narůstajícího napětí a podezírání dováděna až do situace, v níž se bude muset rozhodnout, zda pro osobní záchranu obětuje jednoho ze svého středu. V tu chvíli bude záležet už jen na nich, jak „úspěšný“ bude experiment, který se začal odvíjet ve chvíli, kdy je rodiče svěřili do péče vedoucích – tří podivných bytostí… Stejně jako v předešlých filmech, i ve Vlčí boudě rozvíjí režisérka aktivní dialog s divákem. Metodou analytického pohledu jim představuje varovný obraz nebezpečných úskalí, jež člověku hrozí, zpronevěří-li se principům lidského soužití. Jaký význam přikládá Věra Chytilová spolupráci s diváky, je zřejmé z jednoho z jejích rozhovorů: „Já preferuji takového diváka, který je otevřený, vstřícný, pozorný, lačný. Není to jen ten, kdo pouze přihlíží, ale kdo spoluvytváří, koexistuje. Takový divák jsem i já, pro něho dělám filmy. V to věřím.“ Nejvýraznější postavou záhadného příběhu je neproniknutelný vedoucí kurzu zvaný Táta, kterého znamenitě zahrál Miroslav Macháček. Tato role odhalila zajímavé, dosud nevyzkoušené možnosti hercova naturelu. K působivosti filmu přispěla i sugestivní kamera Jaromíra Šofra a hudba Michaela Kocába. (Česká televize)
(viac)Recenzie (345)
Když tento film poprvé viděli dva moji známí, studenti filmové tvorby ze Švédska a Islandu, sedli na zadek a okamžitě se ptali po dalších skvělých hororech od té "Hýtylové". Zklamání, že neexistují, bylo obrovské a moje je taky. Vlčí bouda je naprosto netradiční horor ve všem: Vše působí amatérsky a neuměle, ale tak by to přece asi ve skutečném životě skutečně bylo. A z toho naturalismu jde právě ta největší hrůza. I Macháček a jeho parta instruktorů působí mistrně civilně a obyčejně, ale zlo se pomalu plíží okolo celé boudy a pak vstupuje dovnitř. ()
A hurá na hory :) ()
Hodnotím z pohledu osmiletého kluka, který to krátce po revoluci viděl v noci u babičky. Pamatuji si hlavně scény, kde se instruktoři "pelešili" ve sněhu ve zrychlených záběrech. To mi jako dítěti nahánělo strach. Každopádně jsem byl po celou dobu filmu opravdu napjatý a při závěrečné scéně na lanovce jsem studentům fandil:) Současní osmiletí kluci co mají od malička smartfouny a tablety s připojením na net by se tomu filmu stoprocentně vysmáli, ale v době svého vzniku to byl zcela jistě nadprůměrný a do té doby neviděný český "horor". Nedávno jsem si to z nostalgie pustil, a více jak jednu hvězdu bych tomu nedal. ()
Sakra,ještě teď,když si na tenhle film vzpomenu,mám husí kůži a to je pomalu 30 let,co jsem ho viděl!!! ()
Dodnes si pamatuji, jak jsem nadával, když jsem šel z kina před mnoha a mnoha lety. A vzpomínal, kdy jsem viděl větší kravinu. V současnosti jsem měl film připraven jako kulisu k práci, ale nedělal jsem ji. Musím uznat, že to něco do sebe má. Jasně, znovu bych už se na to nedíval, ale po letech mne to trochu zaujalo. Rita Dudušová zahrála roli cikánky naprosto excelentně a jen za to si zaslouží pochvalu. Ovšem jinak je to dějově děsně nudné. Takže, hodnotím myšlenku, a několik dobrých hereckých výkonů. ()
Opravdu příšerný sci-fi/horor/thriller/drama/komedie/fantasy/válečný....no prostě hroznej film, ať už si k němu přidáte jakýkoli žánr. ()
Stejně potrhlý horor, jako byla jeho režisérka. ()
Tak tady čumim. Předpokládal jsem, že hodnocení tohoto pokusu bude kolem 20% a ono 69%. Námět/příběh hrozný. Není to ani kvalitní sci-fi, ani horor, možná místy náznakem komedie. Kamera také špatná a všechno podtrhují naprosto příšerné herecké výkony. Jednu hvězdičku dávám za délku, která se dala s mírným přetáčením vydržet a za občasné hlášky typu: "Přísahalas na svou mámu, teď zemře!" - "Ale mě už máma zemřela, stěr!" ()
Vždycky když jdu v zimě v noci se psem na zahradu a pod nohama mi křupe sníh, tak si vzpomenu na tenhle film, z kterého jsem měl v dětství docela trauma. Teď už se ho sice nebojím, ale pořád ho beru za jeden z nejlepších psychologických filmů, které u nás byly natočeny. ()
Překvapivě zajímavý film. Jak je u Chytilové zvykem docela bláznivý. Trochu mne zklamaly slabší herecké výkony, ale zase pěkná působivá atmosféra a výtvarné záběry ledu či zvláštní kamera byly fajn. Jen škoda, že to nebylo úplně doladěné jako celek. Hodnocení: 60 % ()
Na Vlčí boudu už narazil hodně dávno,ale nedodíval jsem to.Dneska padla asi lepší forma a když už na to náhodně narazil znovu,tak jsem to dodíval.Zde asi nenepíšu žádnou expresivní novotu,ale hudba od Kocába s orchestriálním vzorcem byla trefa do černého.Musím říci,že i těžkotonážní kamera mě bavila.Bylo to naschvál a místy kamerové záběry do sněhu řeknou někdy více než slova.Miroslav Macháček byl skvělý,ač postupem času se z něho stávala spíše karikatura. Film je spíše jak když sledujete Sněženky říznutý s Věcí,kdy se postupem hodně opakuje mustr a přestává být zajímavým.Konec je vyloženě šajze,ale zase vcelku nebezpečný,protože u Věrky bych nečekal,že tam byly kaskadéři u vleku.S tou atmosférou to bylo jednu dobu vážně super,ale z filmu se vytrácela jiskra a o mimozemšťanech jen v dobrým,kdy tam ve sněhu docházelo k nějaký hibernaci či co,už šokovalo málokoho.Horší bylo,že ta parta čekala vlastně na nic.70% ()
Tohle byl tak podivný horor, že mě hrozně divně děsil. Chvílemi jsem trnula, chvílemi jsem se otáčela do tmavého pokoje, jestli za mnou něco nestojí. Rozhodně mě film ale zaujal. Zkoukla jsem ho jedním celkem roztřeseným dechem... ani ne tak vyděšeným, jako podivným. Dobře, shrneme si to. Bylo to DIVNÝ. Oni byli děsiví i samotní herci, kteří ty děsivé postavy (čtěme divné) z jiného vesmíru ztvárnili. Celkem jsem se na tomhle lyžařském výcviku dokázala představit. Vypadá to vesměs všude stejně, ale takhle děsivý (opět čtěme divní) lidi tam vážně nebyli. Ta samotná atmosféra je skvělá, dokáže člověku opravdu navodit husí kůži, ale ten příběh je takovej podivnej. Úplně bych to nenazvala nějakým kvalitním dramatem spojeným s hororem. Nazvala bych to jakýmsi podivně experimentálním filmem, který po jeho samotném zhlédnutí v člověku na pár minut zanechá velmi nejistý pocit ve vlastním pokoji. ()
Vlčí bouda je opravdu zvláštní film, který se mírně odlišuje od jiné tvorby Věry Chytilové. Bohužel jakékoli napětí a hororovou atmosféru ničí místy naprosto stupidní chování postav, hlavně studentů. V duchu tehdejších socialistických filmů se povětšinou zmůžou na hysterii a afektovaný křik, jinak ale chvílemi řeší situaci, jako by byla extrémně vážná a za chvíli, nebo druhý den, jsou uvolnění a vše je v pohodě. Budování atmosféry a pomalu rostoucího napětí by mohlo fungovat, ale jen částečně. Vlčí bouda je ojedinělý film to bezpochyby, ale i mimozemšťané mohli působit propracovanějším dojmem. Hlavně válení se ve sněhu, které vypadá jako divoká, orgasmická soulož, když to dělají dva naráz, působí spíše směšným dojmem. Člověka tak napadne, proč neutekli dříve, když už jim došlo oč jde a za dne a rozhodli se pro útěk až v závěru? ()
Tak jsem to viděl v pozdějším věku a rapidně snižuju hodnocení. Věra byla na drogách. Humor je nečekaně v místech, kde bych čekal napětí. Uzavřel bych to tvrzením, že to je art. ()
trojice mimozemšťanů rozešle pozvánky 11. typově velmi vyhraněným teenagerům /feťák, rebel, frajírek, zkaženec, cikánka, naivka, krasavice, dvojčata... /je to v podstatě typizovaný vzorek socialistické společnosti - někteří to nepochopí do smrti, jiným situace dojde rychle a některé zajímá jen, co z toho můžou mít oni sami// a bizardní psychokurz může začít. vlčí bouda je na téměř nepřístupném místě, jídla mají jen na tři dny a instruktoři vypouštějí první z mystifikací: pozvánek mělo být jen 10, jeden z nich je tedy vetřelec - za něj se všichni jednotně shodují na zodpovědnosti. metodologie instruktorů - mimozemšťanů = zastrašování, cílené demagogie, sabotáže, odposlouchávání a vůbec demonstrace nadvlády. aby se celý systém mystyfikace nezhroutil, přesvědčují nepohodlné osoby ke spolupráci. rebel začne velmi brzy chápat situaci, ale ostatní ho považují za blázna. bezcharakterní zkaženec odhalí feťáka, který je mu poté poslušen sloužit jako osobní otrok. původní jednota se pomalu začíná rozkládat jako hnijící socialismus. jídla ubývá, vztahy se zostřují a mimozemšťani jsou nuceni odhalit svůj původ i plán: stačí, aby jeden z účastníků označil někoho, koho chce zabít, pak ostatní přežijí. poté vyčkávají, až nenávist, empatie a ponorková nemoc v extrémních podmínkách vykonají své, až se ztratí i zbytek jednoty a morálky... závěr filmu je vizuálně velmi působivý: noční útěk všech /akorát by nemusely ty štětky tak ječet/, když všech 11 dorazí k lanovce, zjistí, že je všechny neuveze - nakonec neobětují rebela, který se k tomu sám nabízí, ale každý z nich obětuje oblečení, i věci na kterých nejvíce lpěli /bohužel tady věruška nemohla režírovat herce až do naha, asi kvůli cenzuře, a je to škoda - scéna by byla daleko působivější, hymnicky triumfální. film samozřejmě není žádný horror, ale spíše alegorie na socialismus, respektive na totalitu. výtvarně nejlepší jsou noční scény, v níž se mimozemšťani chladí o sníh. jedničku s * si zaslouží taky hudba michala kocába. ()
dobrá atmosféra a trochu šílená, jednoduchá, ale zároveň působivá zápletka. Celkově velmi působivé. + bonus za hlášku s "humus dance" ()
Pravda, po 20 letech to už není taková síla jak tomu bylo, když jsem tento film viděl jako teenager. V tu dobu jsem měl u sledování filmu strach a dost dlouho jsem si určité scény pamatoval. Ale i v roce 2008 si film drží slušnou atmosféru. Akorát "herecké výkony" děcek na kurzu jsou srandovní - ale i to k Vlčí boudě patří. ()
Herci kromě Miroslava Macháčka příliš neumí hrát. Když ale tenhle styl amatérského hraní spolu s někdy až příliš okatou snahou vecpat do scénáře morální poselství akceptujete jako součást filmu, vzniká kupodivu něco co funguje. Bez krve a digitálních efektů, pomocí záběrů na okolní zasněžené hory, detailů na krystalizující led a díky až groteskně se tvářícím (přehrávajícím) vedoucím se Chytilové daří vytvářet skutečně mrazivé hororové klima. ()
Stavět film na nehereckosti neherců, chce odvahu. Takže to přehrávání beru jako účel. Mě se to nelíbí. Co se mi líbilo, byla hudba a kamera... dodávala filmu skvělou atmosféru. 2 1/2* ()
Na svou dobu určitě zajímavý nápad, s dobrým rozjezdem, odpovídající hudbou a solidní atmosférou - ALE! Některé neherecké výkony, spousta dialogů jak od Švandrlíka, a všudypřítomné a pro Chytilovou typické nenechávání prostoru divákově fantasii to celý hází lehce pod průměr. Škoda, šlo to určitě líp. ()
Reklama