Réžia:
Wolfgang MurnbergerKamera:
Peter von HallerHrajú:
Simon Schwarz, Josef Hader, Joachim Król, Georg Friedrich, Udo Samel, Jürgen Tarrach, Martin Weinek, Gerhard Zemann, Christoph Schlingensief, Rosie Alvarez (viac)Obsahy(1)
V případě rakouské krimikomedie se publikum může připravit na ledacos. Hlavní roli tu mají ošuntělý detektiv, tajemství místní katolické školy a černý humor. Brenner (Josef Hader) je šejdířským soukromým detektivem ve stylu Phila Marlowa a v téhle zápletce jen o chlup unikne pádu na tvrdé dno. Pracuje pro jeden obchodní dům, ale najednou je vtažen do života Konstanze Dornhelmové. Je to dáma z vysoké společnosti, dcera prezidenta salcburského festivalu umění, a zcela nedávno ovdověla. Její zesnulý manžílek halasně kritizoval místní katolický seminář, kde byl jako někdejší student sexuálně zneužíván. Konstanze se domnívá, že jeho smrt je výsledkem nějaké hodně špinavé hry a tohle podezření je potvrzeno pohledem na jeho exekuci, která se objeví ještě před úvodními titulky. Vyústění je nakonec daleko od toho, co původně naznačovala režie, ale scénář se bude líbit milovníkům konspiračních teorií. (oficiálny text distribútora)
(viac)Videá (1)
Recenzie (14)
Už jsem si začínala myslet, že mě pobaví jen staré rakouské heimatfilmy a komedie. Pak ale příšlo Silentium (díky StaryMechu za doporučení) a já objevila, že nejen Francouzi a Švédové umí krásné absudrní komedie. Mohu s klidným svědomím doporučit všem, komu se líbí V Číně jedí psy nebo Studený bufet. ()
„Copak vy nevěříte v nic?“ / „Věřím, že dnes večer půjdu spát a věřím, že se ráno probudím a vypiji si kafe.“ Věřím, že tato absurdně pojatá kriminálka s opět řádně černým rakouským humorem nesedne zdaleka každému, přesto je Silentium jedním z těch filmů, kde mě až tak silně nechvalná pověst (údajná divácká anticena na MFF v Karlových Varech) a značně nízké hodnocení provázené komentáři typu „odpad všech odpadů“ docela překvapují. Ze série čtyř filmů s Josefem Haderem v postavě ošuntělého detektiva Brennera jsem viděl tenhle kousek až jako poslední v řadě a nakonec se mi proti davu líbil (ještě spolu s Věčným životem) snad nejvíc a to i díky mnohdy až surrealistické atmosféře, do nichž v mnoha scénách s absurdními vtípky a současně napětím zachází zdánlivě běžná kriminálka. Těžko říct, zda bych si užil Silentium ještě víc, kdybych měl více nakoukané hollywoodské akční filmy, ale minimálně parafrázi na scénu z letadlem z Hitchcockovy špionážní klasiky jsem rozpoznal i já a spolu s procitnutím uprostřed hraní houslového kvarteta po útěku temnými chodbami patřila k těm momentům, kde jsem naplno s překvapením zpozorněl a potvrdil si, že nesleduji v rámci žánru zaměnitelnou rutinu. Nejrůznějších absurdit včetně pár dialogů, napínavých akčních scén i záhadně vyhrocených prožitků ve stylu noční můry čeká v průběhu filmu vícero – zvláště noční můra se stolním fotbalem mi přišla svým nápadem a provedením velice originální – a hlavní dějová linka udržuje společně s pány Schwarzem a Haderem všechny ty nápady a podivnosti i docela pohromadě. Rozhodně jsem se nenudil a pobavil mě i epilog. :) [80%] ()
Síce sa to snažilo napodobňovať americké filmy, ale aj napriek tomu to bol film európsky s typickým európsky nezameniteľným rukopisom, a najmä ten záver, ktorý by v hollywoode dopadol úplne ináč (podotýkam, že horšie po stránke filmárskej). film to bol pomerne svižný, vtipný a v žánri krimithriller pomerne dobre spracovaný. autor sa možno snažil napratať tam aj nejaké hlbšie posolstvá, ale zámer nie celkom vyšiel, každopádne však to bolo dobré aspoň na to, že film je obohatený o pár nevšedných komentárov, záberov a scén. bol to môj prvý film, ktorým som zahájil 7. mff v bratislave, a som s týmto zahájením spokojný. ()
Nad rakouskou kinematografií posledních dvou, tří desetiletí leckterý český filmožrout, zvlášť je-li vlastenecky založen, ohrnuje nos, ale svět se pokud vím nedočkal žádného českého Hanekeho, Seidla, Cortiho a dalších - třeba, ve vodách širšího proudu, Murnbergera. O detektivce, jakou je "Silentium", to jest detektivce chytré, vtipné, drsné, hořké (s nekorektně ostrými zoubky) a technicky svěží se barrandovské elitě může leda zdát. Přitom nešlo o náhodnou trefu do černého : režisér měl v té době za sebou mimo jiné už dva kousky téže ražby a jakosti ("Přijď, sladká smrti" a "Taxík pro mrtvolu"), nemluvě o pozoruhodných lyrických odlescích dětství a mládí "Nebe nebo peklo" a "Slibuji". "Silentium" (čili, jak nás poučuje povolaná osoba, latinsky "Drž hubu") je podle jednoho německého kritika lakonicky bolestný kriminální Heimatfilm. Nejen to - dojde i na vzory a vzorečky ze zámoří. Brenner v podání Josefa Hadera je tím pravým Marlowem živořícím a střežícím ztracenou mravnost jen co by kamenem dohodil od srdce Evropy 21. století. Pravda a láska zvítězí, aspoň na chvíli - chce to jen brennerovskou houževnatost a scénáristy dobré vůle. ()
Bohužel ne tak povedené/zábavné/povznášející jako předchozí zpracování potížemi stíhaného (detektiva) Brennera. Film i zpracovávané téma je ostatně daleko surovější a syrovější, než tomu bylo v případě dvou soupeřících vídeňských záchranných služeb a protagonista je tu ještě větším otloukánkem, než prve. Nepotěší ani mimořádně depresivní závěr, ve kterém je sice případ vyřešen, ale vlastně se nic nezmění a Brennerovi nezbývá než Salzburg opustit... Jsem zvědavý na třetí adaptaci Brennerových příhod z pera Wolfa Haase, Der Knochenmann... ()
Galéria (15)
Zaujímavosti (3)
- V jedné scéně si Brenner udělá z červených pivních beden značky Steigl schodiště k padacím dveřím u stropu, aby tak unikl ze sklepení. Steigl je značka piv, vyráběná právě v Salzburgu, jejimž znakem jsou právě červené schody. (Othello)
- Režiséra Wolfganga Murnbergera můžeme identifikovat jako jednoho ze zpívajících věřících před nádražím. (Othello)
- Silentium, stejně jako předchozí Přijď, sladká smrti a následný Der Knochennman jsou adaptace románů rakouského spisovatele Wolfa Haase spojené mimoto i postavou bývalého policisty Brennera. V Rakousku se jedná o jednoho z nejčtenějších autorů. Česky zatím (2011) žádná z jeho novel nevyšla. (Othello)
Reklama