Réžia:
Francis Ford CoppolaKamera:
Philip H. LathropHudba:
Ray HeindorfHrajú:
Fred Astaire, Petula Clark, Tommy Steele, Don Francks, Keenan Wynn, Al Freeman Jr., Wright King, Jester Hairston, Roy Glenn, Ronald Colby, Phyllis Kennedy (viac)VOD (1)
Obsahy(1)
Nestárnoucí muzikál v režii Francise Forda Coppoly se skvělým Fredem Astairem je založen na brodwayské show ze 40. let. Tajemný Ir se přestěhuje do malého jižanského městečka. Má v plánu zakopat kouzelný hrnec zlata, který ukradl skřítkovi Ogovi, a vypěstovat si tak bohatou "úrodu". Ale jeho plány jsou zničeny ve chvíli, kdy jeho dcera Sharon vysloví nesprávné přání ve chvíli, kdy stojí nad kouzelným hrncem. (oficiálny text distribútora)
(viac)Recenzie (70)
A stejně mi nikdo nevymluví to, že nejlepší postava celého filmu je skřítek Og. Ale samozřejmě obdiv a úcta patří všem hercům/zpěvákům/tanečníkům. I po tolika letech má film své určité kouzlo. ()
Už Jan Werich si všiml, že jde o činoherní muzikál vhodný pro naše česká malá jeviště. I v mém rodném městečku ho na prknech kulturního domu inscenovali ochotníci. Bohužel, to co nevadí na jevišti, je mínusem pro film. Ani duo snů - Fred Astaire a Petula Clark - nemohou tuto družstevnickou pohádku o napravení zlého kapitalisty pozdvihnout výše. Krátké a spíše nahozené choreografie, čísla skončí dříve než začala. ()
Nepopírám, že předmětný "hrnec" má kvality, které nesouvisejí jen s jeho zlatým obsahem, neboť není jen tak obyčeným, byť starodávným kusem nádobí naplněným až po okraj drahým kovem, nýbrž opravdovou DIVOTVORNOU rekvizitou. Vlastně bych měla být navýsost spokojená - samotná zápletka i použité exteriéry jsou vpravdě pohádkové, melodie chytlavé i nostalgicky dojemné a režie se ujal sám Francis Ford Coppola. Jenomže ... nejsem. Menší rozvleklost ve vyprávění neřeším - je nutno s ní už dopředu počítat, neboť muzikály se obyčejně nevyznačují překotně ubíhajícím dějem. Nicméně nenašla jsem si žádnou cestičku k jednotlivým postavám, kromě mladičké němé Susan ve mně nevzbuzují nijak přehnaně kladné emoce. Možná to do určité míry souvisí i s pojetím tanečních čísel, která se brzo okoukají, protože postrádají kreativitu a jiskru - dalo by se říct, že pouze s větším či menším úspěchem KOPÍRUJÍ pravý irský temperament - opět s výjimkou veskrze půvabného baletního projevu oné výše zmiňované lehkonohé němé dívky, která komunikuje se svým okolím právě prostřednictvím tance. Rozuzlení zápletky je pak možná až příliš zjednodušené, neboť k žádnému výraznému posunu v podstatě nedojde ... žádným směrem - pořád je to ta správná barva kůže, na které záleží až v první řadě. Takže ve výsledku lehké zklamání. ()
Krásné písničky a milý jednoduchý příběh, přesto se mi více líbí české přepracování od pánů Voskovce a Wericha - Divotvorný hrnec ()
Kdo občas pročítá moje komentáře, možná si už všiml, že muzikály nejsou zrovna můj šálek kávy..čas od času se ale sem tam něco zkusim..přeci jenom třeba na takové Vlasy nebo My Fair Lady nedám dopustit - jsou to ale výjimky:-) Divotvorný hrnec se dal překousnout, ne že by se mi ta muzika vyloženě nelíbila, ale ani mě nijak neoslovovala. Odehrává se tu pohádkový příběh, což taky není zrovna žánr, co bych vyhledávala, ale určitý kouzlo to má. Fred Astair poskakuje jako mladík a role skřítka byla celkem roztomilá...snažím se odhodit svoje předsudky, vžívám se do příběhu, ale tak jako tak mě to moc nezasáhlo...dávám ale slušné 3* ()
Pro mě bohužel až příliš umělý i když krásně pohádkový muzikál, ke kterému jsem jaksi nemohl najít cestu. Napad ze skřítkem a ukrytým zlatem byl skvělý, ale hold nebyl to můj šálek kávy. ()
Nádherná pohádka pro dospělé a nezapomenutelný a pro mně obrovský idol Fred Astaire. ()
Úchvatná hudba! 80% ()
Tento film byl natočen a uvaděn na dnes již bohužel zaniklý 70mm formát. Říkalo se tomu tehdá velká podívana. Film se dal hrát pouze v několika vybraných kinech, kde tato technika byla. Teprve o mnoho let později byl film překopírován na normální 35mm formát.Pozdější uvedení v televizi, zejména tehdá ještě na malých obrazovkách těmto filmům ještě i se špatným zvukem značně ublížilo. Celkový umělecký dojem to značně snížilo. Dnes díky moderní digitální technice, širokoúhlé velké obrazovce a 6. kanálovému zvuku se da vzdáleně umělecký dojem přiblížit zaniklému 70mm formátu. ()
Divotvorný hrnec měla ráda mamka a kdysi jsem ho viděl - a nepamatoval jsem si z něj vůbec nic. Není divu, takovou šílenost aby člověk pohledal. Je tu zajímavé obsazení - příšerně zestárlý Fred Astaire, k němu odkvétající popová zpěvačka Petula Clark. A taky mladý Don Fracks, který hrál o 30 let později zbrojíře Waltera v seriálu Nikita. Jsou tu pěkné písničky ať muzikálové, soulové či popové včetně legendární Look to the Rainbow, nádherná zelená příroda. Jen ten příběh. Jsme na americkém jihu (asi 60. let?), kde je rasistický senátor, který sám může sepisovat zákony a dokonce zde propukne čarodějinický proces. Dále je tu starý Ir s dcerou, která ukradl skřítkovi hrnec zlata. Skřítek ho chce zpět, ale jak se mění na člověka, je nadržený/zamilovaný, chce dceru, nebo aspoň hluchoněmou tanečnici. Dceru chce i snílek, který se s kamarádem snaží vypěstovat mentolový tabák. A taky se tu kouzlí, senátor se mění na černocha a s dalšími černochy swinguje. A do toho všichni rozjásaně pobíhají, poskakují a tančí jak šílení. Z trochou údivu bych řekl, že Coppolovi, který na počátku kariéry rozhodně nebyl ve formě se to doslova rozpadlo pod rukama a že na place se stoprocentě fetovalo. No nakonec to všechno nějak dopadne, ve finále je to napínavé i dojemné a tak za ty jednotlivosti se zavřením očí, uší i dalších otvorů dávám 4*. ()
Vzhledem k místnímu hodnocení i ke jménům jako Astaire, Coppola apod. jsem měl velká očekávání. Vůbec to ale nešlo dokoukat, ani pěkné barvy to nezachránily. Místy jsem se nudil, místy jsem nechápal, co se tam odehrává, místy mi bylo dokonce trapně. A to jsem vydržel dost dlouho... marně. ()
Klasický filmový muzikál, jehož uvolněná hravost, veselost a pohodovost, snoubená s pohádkovými motivy, jej pasuje do nadprůměru. Nadčasové jsou satirická popichování společenských problémů, zejména pak palčivého rasismu. Fred Astaire je muzikálovou jistotou, největším tahounem zábavy je však Tommy Steele. ()
P.S. moje "česká" duše si tento "příliš americký" film docela užívala.... ()
Muzikál, který se minul s dobou. Ono chtít koncem 60. let natočit muzikál, uvedený poprvé o 20 let dříve se ukázalo jako prakticky nemožný úkol. Coppola se sice snažil, ale je vidět, že jde o jeho první film a že je velice svázaný tím, že má rád jednotlivé písničky. Děj je poměrně nepodstatný a hlavně naprosto nevěrohodný, písničky jsou důležité a dodnes dělají z tohoto filmu "koukatelnou" záležitost. ()
Poslední Astairův muzikál. Co k tomu lze dodat?...... Snad jen to, že se jedná o velmi důstojné rozloučení se žánrem, který Fred pomáhal utvářet a proslavit , a který na oplátku proslavil jeho takovým způsobem, že se nesmazatelnými písmy vryl do mysli několika generací diváků a stal se již za svého života legendou a nejhlavnějším představitelem žánru, který lze výstižně charakterizovat jedním slovem Entertaiment. Ale zde se jakoby z počátku zdá, že to není ten typický Fred, který uchvacoval diváky svým kacířsky dokonalým tanečním uměním, oblečený ve fraku s na hlavě nasazeným cylindrem. Ale opravdu jen na první pohled, neboť v jádru je to ten starý dobrý sebeironický Fred, kterému jde jen o jedno,aby se divák dobře bavil. A to se daří a nic na tom nezmění ani skutečnost, že rekvizity jsou v Divotvorném hrnci poměrně jiné, než bylo zvykem a ani to, že stárnutí prostě člověk nezastaví a tanečně to Fred už nemůže rozbalit tak jako za mladších let. Ale když si uvědomíme, že mu v době natáčení bylo 69 let, tak je v neuvěřitelné kondici a nezbývá nic jiného než smeknout klobouk a hluboce se uklonit...... Divotvorný hrnec je výpravný pohádkový muzikál s krásnými písničkami, se skvěle zpívající Petulou Clarkovou a s nestárnoucím Astairem a s rasovým a sociálním poselstvím. A úplný závěr mě samozřejmě oddělal, kdo viděl a má rád Freda, tak asi pochopí..... GOD BLESS YOU, FRED, AND THANKS FOR THE MEMORIES! ()
Nečekal jsem moc. O to víc, jsem byl po shlédnutí velice příjemně překvapen. Krásná "pohádka" ve stylu muzikálů, spoustu humoru a nezapomentulených scén (již vám nesu aspirin:)) Tanečně, pěvecky i herecky špičkove zvládnuto. ()
První velký zářez Coppoly do mého srdce.Ani zdaleka ne poslední,už vůbec ne největší,ale byl první.A Divotvorný hrnec má i po snad deseti zhlédnutích pro mě své nenapodobitelné kouzlo. ()
Kdo by si pomyslel, že velký Francis Ford Coppola sklízel první šťavnaté plody své práce právě za muzikál. Divotvorný hrnec má příjemný pohádkový feeling a zároveň se nebojí čapnout pod krkem (vtipnou formou) citlivé téma rasismu charakteristické pro americký jih. Většinou neotřelé a roztomile zahrané písničky jsou prokládány svižnými tanečními kreacemi a sem tam i povedeným vtípkem. Snímek díky své délce sice místy zařadí filmařský neutrál, Coppola má naštěstí všechno ostatní pevně v rukou. 65% ()
Příliš americký film, česká duše je trochu jiného ražení. ()
Poprvé jsem tenhle pestrobarevný muzikál viděla jako dítě a od té doby ho miluju. Pustit si ho před spaním, určitě by se mi zdály hezké sny :-D. Je to prostě takové milé pohlazení. ()
Reklama