Réžia:
Harry KümelScenár:
Jean FerryKamera:
Gerry FisherHudba:
Georges DelerueHrajú:
Orson Welles, Susan Hampshire, Dora van der Groen, Michel Bouquet, Mathieu Carrière, Jean-Pierre Cassel, Daniel Pilon, Walter Rilla, Johnny Hallyday (viac)Obsahy(1)
Mladý námořník Jan se vrací domů do impozantního rodinného sídla Malpertuis, kde se jeho umírající strýc Cassave chystá před smrtí rozdělit svůj majetek mezi dědice. Pod jednou podmínkou – že stráví zbytek života pod střechou Malpertuis. Jan brzy zjišťuje, že hrozivý dům, jeho temné nekonečné chodby a nikam nevedoucí točitá schodiště a především jeho podivní obyvatelé skrývají příšerné tajemství...
Filmová adaptace jediné novely „belgického Poea“ Jeana Raye je asi nejambicióznějším počinem belgické kinematografie a měla premiéru na festivalu v Cannes v roce 1972, kde běžela její zkrácená anglická verze. Surrealistický horor poté doslova zmizel a až nedávno belgický národní filmový archív ve spolupráci s režisérem Harry Kumelem vyprodukoval jeho dvouhodinový režisérský sestřih. Výraz Malpertuis označuje „doupě zlovolného.“ (choze)
(viac)Videá (1)
Recenzie (21)
Sorry, vážení, ale já se tak strašně nudil, až mě film donutil dát ho natřikrát! Přitom po té výtvarné stránce je to luxus: všechny ty surrealistické výjevy, gotické prvky a barevné obrazy diváka opravdu potěší. O to víc s podivem, že mě to tentokrát úplně míjí. Malpertuis je natolik bizarní, až je v několika ohledech skoro nestravitelný. Ocenit, vzhledem k závěrečné pointě, by se možná dal při další projekci, kterou však prozatím striktně odmítám. ()
K Rayově formálně i obsahově originálnímu goticko-surrealistickému románu mám podobně nostalgicky vřelý vztah jako Vishnar a stejně vysoko hodnotím i filmovou adaptaci, k níž jsem hrdě udělal první české titulky. Harry Kümel zjevně ovládá svoje řemeslo, žánr i knižní předlohu. Nejenže věrně přenesl její děj i atmosféru, ale za každou obětovanou gotickou rekvizitu z knihy (vlkodlak) dodal tři nové (dvojčatovskou podobu, oko v obraze a kostlivce, který sice není živý, ale aspoň nás pozdraví pokýváním hlavy), nezapomněl mezi vší tou snovostí, teleportováním a křiklavými interiéry připomínající Argenta odkázat na Buňuela (oko) a navrch si úspěšně lajznul i takové vychytávky jako ani jednou neukázat titulní dům zvenčí nebo obsadit hlavní tři různé ženské role stejnou herečkou, okouzlující Susan Hampshire. Ta je v trojroli nevinné Nancy, nymfomanické Alice a mimózní Euryale (plus ještě dva štěky na konci, tedy v pětiroli) dokonalá a scéna, kde Jan přechází od jedné ke druhé a s každou prohodí pár slov, zatímco zbylé dvě ho pozorují, je skvostná. Nebo ten sled scén, kdy postavy nezávisle plánují co bude „až Cassave zemře“, propojených právě touto všemi opakovanou větou a zakončený Euryaliným "...pokud zemře". A když Alice přejíždí nehty po Janových zádech a ony na chvíli zmizí ve stínu a vy čekáte, že se místo nich vynoří drápy... I obsazení ostatních postav je typově přesné a vede ho Michel Bouquet jako komický slizoun Dideloo a na lesku mu dodává Orson Welles coby strýc Cassave. Pro každého hororového fandu je zhlédnutí tohoto dlouhá léta ztraceného klenotu povinností. Mimochodem ve stejném roce vznikl i můj jiný oblíbený gotický horor, hammerovská upířina DCERY ZLA. ()
Malpertuis - "doupe zlovolneho" - je celkom slusny horor vo filmografii Big Orsona "Obcana kane" Wellesa, aj ked samotny Welles prakticky ziadny horor nenatocil /s trochou nadsazky by sa dalo uvazovat len o Procesu z roku 1962, ze ma urcite hororove prvky/. Prvu hodinu treba vyckat, lebo postavy len sedia v hororovych kulisach a nic sa dohromady nedeje. Potom sa vsak zacnu diat veci : chvilu ma divak pocit ze je v strasidelnom bu bu bu baraku, chvilu zase ma pocit, ze ide o slasher /ani to vsak uplne neplati, lebo klasicke atributy slasheru Malpertuis nesplna/. Orson Welles /Citizen Kane, Magnificent Ambersons, Touch of Evil/ vsak rozhodne vedel hrat, a strasidelna atmosfera je famozna. Okrem samotneho velikana Wellesa sa tu objavil aj Michel Bouquet /kultovy francuzsky film Dva Muzi ve Meste s Jeanom Gabinom/. Harry Kumel ako reziser mi vsak toho vela nehovori. 77 % z ucty k Wellesovi ako velikanovi svetovej kinematografie ()
"To je čudné..." - "V Malpertuis nie je nič čudné.“ V prvom rade chcem ďakujem Chozemu, že ma s týmto filmom v roku 2010 zoznámil; netušil som, že Veľký Orson "Občan Kane" Welles hral v horore. Ale je to vôbec horor? Neviem, čo si mám myslieť - zatiaľ posledný raz sa mi to stalo u Švankmajerovho „filozofického hororu“ ŠÍLENÍ. Prvú hodinu to vyzerá ako „existenciálny horor“ (= hororové postavy sedia v hororových kulisách, ale nič „priamo hororové“ sa nedeje). Potom to začne pôsobiť (konečne) ako klasický horor o strašidelnom bu-bu-bu dome. Následne sa rozprávanie ale zvrtne (a to už som sa fakticky začal tešiť) na „vraždiacich chichotajúcich škriatkov“. Bohužiaľ, ani TO nebola pravda. Keď už som sa zmieril aspoň so slasherom... nedočkal som sa ani toho a koniec ma riadne prekvapil, pretože kvôli nemu film žánrovo zrazu vôbec nespadá do hororu, ale do fantasy (čo som naozaj nečakal). Pozrite si to a pomyslite si, čo chcete, ťažko radiť, je to extrémny filmový zážitok. Atmosféra famózna, všetko ostatné kontroverzné (to isté pritom mala aj knižka, v súvislosti s jej českým prekladom vás upozorňujem, aby ste nečítali zadný obal, v ktorom vydavateľ "múdro" v jednej vete prezradil nečakaný záver). ()
Nesympatický árijec v hlavní roli mi pil krev od první scény. Ale jinak jsem byl spokojenej. Atmosféra vynikající, panoptikum hodně divných postav tvoří v kombinaci se strašidelným barákem vskutku zajímavé kombo, které na diváka útočí celou dobu se sílícím úspěchem (zpočátku mě Malpertuis příliš nebavil, ale co minutu se to zlepšovalo), až na konci drtivě udeří zajímavým vypointováním. Skoro až mám chuť si přečíst knižní předlohu. Horror movie of the year ()
Galéria (7)
Fotka © Barrel Entertainment
![Malpertuis - Z filmu](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w663/files/images/film/photos/000/223/223022_5e6dd9.jpg)
Reklama