Réžia:
Bo Arne VibeniusScenár:
Bo Arne VibeniusKamera:
Andreas BellisHudba:
Ralph LundstenHrajú:
Christina Lindberg, Heinz Hopf, Solveig Andersson, Despina Tomazani, Hans-Eric Stenborg, Per-Axel Arosenius, Christine Shaw, Sonia Graham, Stuart Nichol (viac)Obsahy(1)
Jako malá se Frigga/Madeleine, žijící s rodiči na venkovském statku, stala obětí pedofila a od té doby nemluví. Jednoho dne jí ujede autobus k logopedovi, nastoupí do špatného auta a skončí jako drogově závislá prostitutka s okem vypíchnutým za neposlušnost. Když se dozvídá, že její rodiče zemřeli z žalu nad její ztrátou, a také je zavražděna její spřátelená kolegyně, podstoupí výcvik v řízení auta, bojovém umění a střelbě, aby krvavě sprovodila ze světa své kunčafty i pasáka.
Jeden z inspiračních zdrojů Tarantinova KILL BILLA a spolu s Mastorakisovým ISLAND OF DEATH evropský příspěvek konjunktuře exploitation v 70. letech (LAST HOUSE ON THE LEFT, TEXAS CHAIN SAW MASSACRE, FIGHT FOR YOUR LIFE, I SPIT ON YOUR GRAVE aj.). Režisér Vibenius se rozhodl pokrýt finanční ztrátu svého předchozího rodinného filmu natočením „ďábelsky komerční sračky“ a dal hercům do smluv, že nesmí nikde prozradit totožnost režiséra (sám se ale ve filmu mihnul jako řidič náklaďáku, po kterém hrdinka při závěrečné honičce vystřelí). Film proslul mj. scénou s vypíchnutím oka, pro kterou byla údajně použita mrtvola. Snímek byl ve své domovině zakázán a nepomohlo ani jeho sestříhání z původních 107 na 82 minut, kterážto verze pak běžela i ve Spojených státech. V letech 2004 a 2005 film vydala na DVD americká distribuční společnost Synapse Films, zaměřující se na kultovní sci-fi, horory a exploitation (vydali např. MANIAC COPA, VAMPYROS LESBOS či STACY), a to ve dvou verzích - nezkrácené Limited Edition a sexu vystříhané Vengeance Edition. Neobešlo se to bez výhrůžek ze strany režiséra, podle kterého společnost na vydání filmu neměla práva. (choze)
(viac)Recenzie (124)
Ťažký prípad na podrobné skúmanie. Film na jednu stranu chladný ako psí čumák, no na druhú stranu pôsobivý a boľavý. Režisér utrpenie hlavnej hrdinky nezobrazuje prirodzenou cestou. Akoby nevedel, že súcitiť s ňou možeme už len preto, aká je a čo zažíva. On nám nepovie aká je, je mu to jedno. Drží si od nej odstup, je k nej ľahostajný. Jej utrpenie zobrazuje iba prostredníctvom kamerových hrátok z jej pohľadu, stišovaním zvuku keď omdlieva, atď. Všetko to peklo (vrátane pornograficky detailnej prostitučnej penetrácie) prežívame z pohľadu osoby, o ktorej nič nevieme. Hnusný, sadistický a bezohľadný prístup, ale… stále je to zaujímavejšie a osobitešie nakrútené než väčšina podobných feministických rape+revenge exploitation prasačín (I Spit on Your Grave). A rozhodne to nenudí. ()
Hooker's revenge aka They called her One Eye. Brutalitou a sexuálne odvážnymi, ale totálne nadbytočnými scénami až na hranici porna ovplývajúci príbeh o pomste v detstve znásilnenej dievčiny (ako doživotnú traumu si potom nesie neschopnosť komunikovať). Potom, čo jedného dňa zmešká autobus, ktorým chodí na sedenia k terapeutovi, nastupuje do auta pohľadného muža. Ten ju postupne v priebehu pár dní viackrát nadroguje a spôsobí jej závislosť na heroíne. Stane sa z nej závislá šlapka, ktorá keď sa dozvie o pravej príčine smrti svojich rodičov, začne brať lekcie z účinných bojových techník, aby v druhej polovici filmu nastúpila krvavú cestu pomsty a la Nevesta z KB za znásilnenie v mladosti ako i potrestanie smrti rodičov. Apropo Kill Bill - postava jednookej prostitútky z páskou cez oči je predobrazom Elle Driver. ()
Za prvú hodinu filmu by som dal plný počet, fakt sa mi to páčilo. Potom to však šlo dolu vodou. Tie akčné spomalené zábery ma do písmena unavovali a našlo sa tam zopár scén, ktoré považujem za úplne zbytočné. Na čo bola tá naháňačka na ceste s vybuchujúcimi autami? Na čo čakala na policajtov v prístave, keď mohla dávno ujsť? Asi len na to, aby nám režisér dokázal, čo všetko sa naučila, ale to, že to vlastne s dejom nijako nesúviselo, to už podstatné nie je. Odrovnanie hlavného záporáka bolo fajn, ale celý ten záver sa mi zdá poriadne naťahovaný, miestami som sa žiaľ nudil. ()
Takového materiálu a on z toho vykrade jen tu blbou pásku přes oko. ()
Ze všech starších Exploitationů mi Thriller Drsný film příjde asi nejhutnější a nejzajímavější. Krásná němá hlavní hrdinka je nalákána do pasti zákeřným pasákem, který ji udělá závislou na heroinu a začne ji prodávat cizincům jako šlapku. Ono samotný námět je samo o sobě dosti drsný a nepříjemný, že je úplně jedno z jakého je film roku a pořád si drží diváka na obrazovce. Plusem jsou i detailní sexuální scény, které vyrážejí dech svou odvážností, mínusem je zase akční zúčtovací finále, kde hlavní hrdinka používá pouze brokovnici za pomocí velmi otravných zpomalovacích záběrů, škoda, že tvůrci neměli víc kreativity a nevymysleli něco podobného jako v ISOYG, to by zde pětkama nešetřilo zřejmě u nikoho. 75% ()
Filmová tvorba je věčným kompromisem mezi komerční lukrativností a autorským vyjádřením. Málokdo zosobňuje tuto tíživou pravdu výmluvněji než režisér Bo Arne Vibenius. Nadějný talent, který sbíral zkušenosti coby asistent samotného Ingmara Bergmana při produkci Persony (1966) a Hodiny vlků (Vargtimmen, 1968), zažil kruté prozření, když jeho vysněný debut, surreální dětský snímek Hur Marie träffade Fredrik, åsnan Rebus, kängurun Ploj och... (Jak Marie potkala Fredrika, oslíka Rebuse, klokana Ploje a..., 1969) v kinech propadl. Po střízlivé reflexi mezinárodních trendů se rozhodl nechat veškeré autorské ambice stranu a vytvořit dokonalý exploatační film, který divákům nabídne všechny prvoplánové atrakce a šokantní elementy, co si ve skrytu duše žádají. Ačkoli předešlý popis je třeba brát s rezervou, protože spíše vychází z léty živených a přikrášlovaných mýtů kolem Vibeniuse, výsledný počin Thriller - drsný film rozhodně představuje esenciální brak, jenž překračoval dobové hranice stran filmového vyobrazení násilí a sexu. Klišovitý příběh o dívce z venkova, která je ve velkoměstě zneuctěna a následně vykoná pomstu na svých trýznitelích, se stává kostrou nihilistického obrazu světa plného bezmoci, zvůle a ponížení. Světácký svůdník učiní hrdinku závislou na narkotikách, znásilní ji a následně donutí k prostituci. V těchto pasážích Vibenius použil prostřihy detailů sexuálních penetrací, které zde ale neslouží k vzrušování, nýbrž odpuzování diváků. Série extrémních excesů se následně přehoupne do nelítostné krvavé pomsty, kde přicházejí ke slovu extrémně zpomalené záběry destrukcí těl střelnými zbraněmi. Ačkoli Vibenius sice uspěl a v jistém ohledu vskutku vytvořil nejkomerčnější film všech dob, nakonec mu přinesl spíše vrásky než kýžený zisk. Ve většině zemí byl zakázaný, nebo se do kin dostal až po dlouhých tahanicích a opakovaném přestříhávání. [psáno pro LFŠ 2017] ()
Život je svině. Jako malou tě znásilní jeden bláznivej dědek, následkem traumatu z toho už nikdy nepromluvíš, celý mládí dojíš krávy (to by ještě nebylo nejhorší), pak ti jednou ujede autobus a do města tě sveze pravděpodobně ten největší zmrd široko daleko, kterej tě uspí, nadopuje heroinem a udělá si z tebe další na sobě závislou děvku. Jako bonus ti píchne skalpel do oka a vychcaně tě zbaví rodičů. Tak ti nezbyde než se nechat mrdat, fotit, ponižovat a mlátit, abys kromě podílu za dobře odvedenou práci dostala svojí životně důležitou dávku. Co se těch podílů týká, říká se sice kdo šetří má za tři, ale tady bych to spíš upravil třeba na kdo šetří vykosí je všechny. Jo, pomsta bude sladká a totálně bezcitná... Je těžký pocit z tohohle filmu nějak vyjádřit. Jo, máme tady kozičky, násilí, krev, revenge, béčkovou zápletku, dokonce i nefalšovaný porno záběry včetně výstřiku na análek. Ale jako béčko to na mě rozhodně nepůsobilo. A místo nějaký akční jízdy to celý plyne tak jakoby zpomaleně, včetně akčních scén. Docela zajímavá záležitost. (screeny) ()
Jeden z nejlínějších filmů, co jsem kdy viděl. Nuda, která si s ničím nezadá s nejextrémnější filmařinou Lav Diaze a zároveň irituje až zoufale odfláklou režií. Jediný zajímavý prvek filmu jsou zpomalené záběry vždy ve scénách smrti. Jsou zde ovšem tak nadůžívány, že ve výsledku jen umocňují pocit nudy a zoufalství. -- Jsem sice milovníkem braku, ale taky milovníkem zábavy a tyhle dvě kritéria se v THRILLERU absolutně neslučují. Tarantino je sice přeborníkem v tom, že dokáže i na nejzapadlejším béčku najít jeden zajímavý prvek a vhodně ho zrecyklovat ve svých (za mě výboných) filmech, ovšem není všechno zlato ... ()
Jako milovník exploitation, horrorů a všech možných brutalit a bizardností v oblasti filmu jsem se k tomuto filmu dostal až mnohem později, než k základním a dnes notoricky známým kultům (viz můj profil). O to větší překvapení a nadšení však bylo, při a po shlédnutí tohoto díla. A opravdu tím myslím filmové dílo, protože i když film tíživě trpí nízkým rozpočtem, režisér a Christina Lindberg (Ať mi někdo říká, že modelky z erotických časopisů neumějí hrát...) z něj mačkají absolutní maximum. Navíc rok vzniku je také úctihodný a pokud si to člověk chvíli přebírá v hlavě, zjistí, že se jedná o naprosto průkopnické dílo. A to jak v žánrech jako je "exploitation", "rape and revenge", ale dokonce i akční film samotný!! A tohle prosím přichází ze země jako je Švédsko, pro mne jako filmového fandu země téměř neznámá. Celý film je jako jeden zlý sen. To, co filmu mnozí vyčítají, dlouhá stopáž, pomalé tempo atd., to já beru jako jasnou premisu, která vytváří neopakovatelný dojem, neopakovatelnou atmosféru a doslova neopakovatelný film. Last House on the Left (1972) od Cravena byl ujetý a jasně nekompromisně násilný film. Pozdější dnes již notoricky známý Zarchiho I Spit on Your Grave (1978) byl totální šok pro celý tehdejší filmový svět, ovšem v mnoha ohledech amatérský a to zejména v hereckých výkonech. Spousta dalších exploitation filmů 70. let byla lepší či horší, ale THRILLER EN GRIM FILM je dle mého názoru absolutní kult a neopakovatelné jedinečné dílo. A pokusím se vysvětlit proč. Zasněná atmosféra, brutalita a násilí par exelans ... i když někdy není vidět vše a někdy je vidět až příliš. Perfektní mix těchto dvou přístupů, kdy každý divák ví, že někdy méně ukázat znamená více a někdy je třeba zas pořádně sešlápnout plyn až na podlahu. Upozorňuji, že jsem viděl UNCUT verzi 107 minut dlouhou se vším všudy i s hardcore porno scénami. A to je další kapitola sama pro sebe. Režisér zřejmě vzal pár záběrů z nějakého tehdejšího porna (pro představu, jde opravdu o porno - detailní záběry na styk, klasika, anal, ejakulace na anal ...) a vložil je velice precizně a přesně do scén, kdy musí hrdinka filmu dělat prostitutku a ukájet nejrůznější zvrhlá hovada. Nevěřím a doufám, že tyto scény netočila Chritina Lindberg (ač se tato playmate kočička nahoty rozhodně nebála, tohle je příliš moc a evidentně je to doplněné z jiného filmu - ovšem nezjitil jsem z jakého...) Tohle je pecka!! Tak jasně a hnusácky vyjádřené ponížení hlavní hrdinky, zneužití a ublížení ... proti tomuhle si může jít Zarchi i Noé se svými znásilňovačkami kleknout do kouta na hrách. Blíž reálnosti nás již režisér přiblížit prostě nemůže (zde si nemohu odpustit odkaz na Deodatův Cannibal Holocaust 1980 a reálné vraždění zvířat...přiblížení realitě jak jen to jde). Dále, bolest a ponížení, jaké musí hlavní hrdinka snášet. Vypíchnutí oka, ošoustávání odpornýma hovadama, mlácení, ponižování ... všechno jsem tak nějak snášel jako součást exploitation filmu, ale dopis od matky a konec její rodiny mi vehnal slzy do očí. Pak už jsem jen přál a čekal všem těm odporným hajzlům tu nejstrašnější smrt ... Čekal jsem na revenge. Ta je podaná zvláštním neustále zpomaleným stylem, ovšem má to své kouzlo. Ovšem představte si. Rok 1974, mladá překrásná hrdinka s obličejem dítěte, černou páskou přes oko, celá v černém, v dlouhém černém plášti a brokovnicí s uřezanou hlavní!! Viz můj profil a velká fotka z tohoto filmu. V roce 1974 jako v GTA (známá to videohra) trénuje bojová umění, učí se jezdit autem, střílet ze všech možných zbraní a nechává se stále ošoustávat a ponižovat úchyláky, aby našetřila dostatek peněz na pomstu a heroin. Navíc, dívka je celou dobu na heroinu, musí si dát 2 dávky denně do žíly (zde jen upozorním, že tady se tvůrci dopustili totální koniny, když ve filmu tvrdí, že pokud si někdo závislý na heroinu nedá dávku do 48 hodin, tak zemře - naprostý nesmysl, ale pro film to není tak podstatné). Naprosto průkopnická klišé, které režisér neměl kde vyhrabat!! Vše, co se dnes, již desítky let objevuje v akčních filmech o pomstě, jako by vycházelo z tohoto šíleného majstrštyku ... Je to až záhadné a zarážející. Christina Lindberg je chladná, bez emocí a studená tak, že Kristanna Loken jako robot-terminátor je proti ní empatická společnice a Carrie-Anne Moss v přilehavém černém obleku jen trapnou kopií i se svým charismatem. Tady se kladou základní kameny akčního filmu i základní kameny filmů, kde vykonávali pomstu desítky mužských herců. Zde se přesahuje z tradičních westernů do nové éry. A v tom vidím naprostý skvost tohoto filmu, je to průkopnický, klasický film, který stovky dalších filmů jen nevědomě (ale i vědomě) vykradlo a vykrádá dodnes (a přiznal se k tomu jen Tarantino ...). Dále, ... dívka mlčí, nehne ani brvou a divák prostě neví, co se jí honí v hlavě, má charisma, že by jí ho mohly stovky akčních mužských hrdinů závidět. Samozřejmě, že film evidentně trpí nízkým rozpočtem, ale i tak je z něj vymáčknuto maximum. A akční scény? Vím, že jsou úsměvné, pro někoho možná trapné ... ale pro mne ne. Nejsou, jsou jen jinak podané. Originálně, drsně, bizardně atd. Takže shrnuto podtrženo, tohle je pro mne jeden z největších kultů 70. let, jeden z nejkultovnějších exploitation, jeden ze zakladatelů akčního filmu vůbec a klasický a jeden z nejlepších představitelů dnes již téměř vyhaslého filmového stylu "rape and revenge". () (menej) (viac)
Krásná dívčina je unesena bezcitným grázlem a pasákem, jenž jí chytře odloučí od rodiny, začne dopovat heroinem a prodávat jako děvku. Zlomená hrdinka se však nechce úplně vzdát a plánuje krvavou odvetu. Tohle je pouze načrtnutá základní premisa tohoto polozapomenutého a tolik opovrhovaného dílka, ve skutečnosti se tu děje mnohem víc. Samozřejmě mám na mysli víc nechutností, mučení, drsného sexu a jiného násilí. Název opravdu nelže, tohle je vskutku drsná záležitost, ale do hororu má daleko. Ale to mi tentokrát nevadí, explicitních scén si tu totiž i přesto užijeme poměrně dost, mezi nimiž se vám hluboko pod kůži zaryje především ta s vyříznutím oční bulvy a spoustou skutečných pornografických záběrů, kde nejsme ochuzeni ani o výstřik na řitní dirku. Dokonalý prožitek mi kazil nadbytek zpomalených scén při aktu chladnokrevné pomsty. Prvních pár zabití je fajn, vychutnáme si takhle několik prostřelených hrudí, ale jak se řiká, všeho moc škodí. Každopádně hodně zvláštní je tenhle švédský kousek a rozhodně stojí za vaši pozornost. ()
Naprosto extrémní film, kterej ukazuje všechno tak sugestivně, nemilosrdně a drsně, až někdy fakt zamrazí a rozhodně se nebojí nejrůznějších kontroverzních, ale reálných záběrů zotročení a provozování prostituce hlavní "hrdinkou". Jediná větší chyba je trošku zbytečný zpomalování záběrů v druhý půlce pomsty, přece jenom sledovat asi 5 minut jeden zpomalenej souboj mi přišlo trošku unavující, ale to co mě naprosto ohromilo, přišlo už v první půli a to absolutně skvěle trikově zvládnutí vypíchnutýho oka, na rok 74 fakt špička a i při druhým detalnějším skouknutí mi to přišlo dost reálný ()
Slušně drsné rape and revenge exploitation ze země, jejíž kinematografie nám dala už PRAMEN PANNY. Má sice své silné momenty (úvod s pedofilem, vypíchnutí oka, postel od krve, závěrečná jatka) ale trpí bolestně pomalým tempem vyprávění, malým rozpočtem a nenápaditostí režiséra. Asi nikomu neunikne recyklování scén sexu a výcviku, přičemž scény sexu jsou alespoň porno se vším všudy (i s ejakulací), zatímco scény výcviku - v každém podobném snímku velmi vděčné, viz. TURKISH STAR WARS - jsou zcela nezajímavé. Pachuť nudy naštěstí poněkud spláchne úsměvné surrealistické finále, v němž si subtilní dívenka v černém koženém kabátě v temném skladišti extrémně zpomaleně (naháníme stopáž, lidi!) pohazuje s policajty podobně jako Trinity na začátku MATRIXU. Kamera sází na dlouhé záběry, herecké výkony zapadají do celkové brakovosti a sugestivní atmosféru 70. let nelze přehlédnout, pouze si ji plnými doušky užívat. Hlavním kladem filmu je pak jednoznačně představitelka hlavní hrdinky, okouzlující děvčátko, které režisér uvádí přesně do těch situací, ve kterých ho touží heterosexuální (a vlastně i homosexuální) divák vidět. ()
Utrpenie a pomsta. Tak sa v skratke dá opísať dej. Za jeho rámec režisér nevložil nič navyše. Poistil to nemotou a drogovou závislosťou hlavnej hrdinky. Nemá tak šancu povedať nič o tom, čo prežíva, kto je. Tvár jej "zdobí" konštantne apaticky nezúčastnený výraz, miestami okorenený bolesťou. Spomalené scény násilia a explicitný sex len posilňujú celkovú špinavú atmosféru filmu. Trochu z nej vybočuje úvodná scéna dievčatka v parku, nadšene pobehujúceho medzi zlatožltými opadanými javorovými listami, plus pár, do spektra oranžovožltej ladených, záberov jesene. Prevažujúci zmar, strádanie a násilie sa tak stávajú pomerne monotónnymi a zdĺhavými. Napriek snahám o isté obohatenie špinavého prežívania nútenej prostitúcie a pomstou motivovaných tréningov tela, streľby a šoférovania. Originalita sa výsledku uprieť nedá, no kvalitatívne ide len o jemne nadpriemerné dielo. ()
Naflušu na vaše hroby po seversku. Znásilnění jako zkušenost zřejmě nestačí, a tak si hlavní hrdinka sedne bez zábran k cizímu muži do auta, aniž by tušila, že si právě vybrala rychlou cestu do pekla. Tu si ovšem, rovněž nevědomky, vybrali i aktéři jejího sestupu do bahna společnosti. Film by měl jistě kratší stopáž, kdyby vraždy pomstychtivé furie nebyly ve zpomalených záběrech (mně to ale nevadilo). Rozřízlé oko připomene Andaluského psa, jednou z posledních jízd se zřejmě inspirovali The Cardigans v necenzurované verzi My Favourite Game. Echt porno scény asi v době internetu šokovat nebudou, ale prostě tam jsou. Některé scény je třeba vnímat až v souvislostech - na příklad proč čekala na policisty, když mohla ujet? Protože potřebovala jejich auto... ()
Vřele doporučuju všem milovníkům chlupatých ohanbí, příběhů o sladké pomstě a roboindustriálních zvuků ()
Hnussss.. ()
Hrozivá, amatérsky zpracovaná slátanina bez špetky lidskosti a s jediným viditelným poselstvím- šokovat a vrýt se za každou cenu do paměti. Čekal jsem dusnou atmosféru, rozvinutější psychologii a navrch nějaké to odvážné sedmdesátkové gore, ovšem film mě po všech stránkách příšerně zklamal a jeho sledování hodně bolelo. Za prvé naprostá lhostejnost k situaci hlavní hrdinky, která se nijak výrazněji nerozpracovává, přestože je základním motorem celého příběhu. Za druhé nevybíravé a odporné sexuální scény skoro až na hranici porna, které mají diváka znechutit a soudě podle dramatických hudebních vložek v něm i vzbudit spoluúčast s nešťastnou obětí, ovšem ve výsledku jsou stejně studené a odtažité jako zbytek snímku. A nakonec vyloženě trapný scénář, který nemá čím překvapit. Popularita podobných tvůrčích výstřelků je mi vážně velkou záhadou. 30% ()
Christina Lindberg je fantastická a jej outfit s páskou cez oko je zaslúžene ikonický, ale s výnimkou toho (a faktu, že ide v podstate o prvý rape-and-revenge exploitation) je Thriller toporná amatérsky nakrútená sračka s hroznými dolepenými porno scénami, prázdnymi postavami, mdlou kamerou a mizerne nakrútenou akciou (hnusné spomaľovačky a otrasná hudba). ()
Prý Tarantinův oblíbený film. No, paralela s Kill Bill by tu trochu byla. Je to však natočeno dost amatérsky se zvukovou stopou, která mi vyloženě nesedla. Scény z bordelu nejsou, jak píše Adrian, na hranici porna, ono to porno je. Dočkají se také milovníci různého gore (vypíchnutí oka je dost síla). Akční scény jsou extrémně krvavé, ale co je na škodu i extrémně zpomalené a některé, jako automobilová honička, dost zbytečné (alespoň u honičky pěkně vybuchují auta). Nebýt toho amatérismu a různých zbytečností, dám i vyšší hodnocení, protože film je jinak hodně syrový až surový a mnohem lepší než podobná zvrhlost I Spit on Your Grave. ()
Brak najbrakovitejší. Sexuálne explicitná, vrcholne brutálna a vo svojej dobe extrémne šokujúca UNCUT verzia je toho dôkazom. Naivný príbeh, pomalá, prízemná narácia, miestami takmer nudné tempo, hafo zbytočných scén... Mohol to byť dobrý film, alebo aspoň dobré béčko, lenže to by nesmel Bo Arne Vibenius zmixovať pomalé rozprávanie, miestami akoby pokúšajúce sa o podivne zvrátenú lyriku, rape&revenge do značnej miery iba tupo kopírujúci pôvodné amatérske I Spit On Your Grave (alias Day of the Woman) a akčnejšiu Coffy, z ktorých si berie len to najpotrebnejšie, mixuje to tréningovým programom a pridáva miestami štýlové, miestami útrpné a zúfalo samoúčelné spomalené sekvencie. Celý dej je vystavaný na báze "logika ustupuje v prospech exploitation". Áno, je to občas dosť drsné (na dobu vzniku), ale nič, čo by som už inde nevidel. No dobre, možno okrem 1-2 momentiek, ktoré nebudem približovať. Christina Lindberg je však celkom slušná a archetyp Tonyho uveriteľný. Symbolizmus sa tu hľadať ani nebude pokúšať, ale aspoň že je splnené harmonické zakončenie dramatického oblúku - začína sa príjazdom policajného auta a končí jeho postupným vytrácaním sa do neznáma. Tam, kde som pôvodne chcel začínať "test otrlosti diváka zrna najhrubšieho" končím jednoducho "slabota". Ale, ako vraví POMO, nuda to nie je a je to pomerne osobitá záležitosť. 40% ()
Reklama