Réžia:
Jae-han LeeScenár:
Jae-han LeeObsahy(1)
Působivý příběh mladé dívky z dobré a honosné rodiny, která se bláznivě zamiluje do jednoho ze zaměstnanců svého otce. Přestože je zklamaná ze svého předchozího vztahu, probudí v ní náhodné setkání s mladým tesařem hluboké city. Zprvu nepřístupný mladík podlehne jejímu nevinnému kouzlu a společně překonají společenské rozdíly, vezmou se a odstěhují se na venkov.
Ačkoliv zní tento příběh jako z pohádky, vyústí do kruté reality. Do reality, kterou připravil osud, zcela nečekaně a zcela radikálně. Ale... i když paměť vypíná, hluboký cit zůstává. Tento silný příběh je nejen o lásce, ale také o obrovské síle a víře. A o tom, že zapomenout se nedá, i když tomu osud chce jinak. (charlosina)
(viac)Recenzie (802)
1475. hodnocený film: ()
Mám stejnou výtku jako u Oldboye, Bylo to na mě prostě příliš dlouhé. Nicméně i s přetaženou stopáží to byl do půlky hrozně fajn film a od momentu s dvojitou rýží celkem brutální citová a emoční rozborka. Málokdy se vidí tak silný příběh, který je k tomu tak uvěřitelně zahraný a natočený. Zasloužená součást žebříčku a pro toho, kdo nechce typický a lehký film, je to perfektní volba. 90% ()
Dve a pul hodiny neco mocneho a pritom jemneho. Ja uz jsem to psal asi u vice komentaru k asijskym romantickum filmum ale tady si to znova neodpustim. Zacnem tim, ze nemam mam romanticke filmy. Ale kdyby byly alespon z poloviny tak dobre jako tento. Tak se budu divat i s chuti. Toto pustit do kin u nas bo snad dokonce do televize, tak doufam, ze by televizni spolecnosti krachly. Bo ty blafy, na co se divaj ty nase zenske, by si nikdo nedovolil ani pustit. Krasa a jeste jednou krasa. ()
Koukat na tenhle film je jako pít na nějaké akci 10°pivo. Pijete pijete říkáte si, ty brďo nic, a ono to pomalu najíždí a nakonec to i stojí za to :o) Film se rozjíždí skutečně pozvolna a ani bych se nedivil, kdyby ho nejeden divák v půli vypl a prohlásil , že je to pitomost. Jenže to pravé ořechové se rozjede zhruba v poslední hodině filmu a to ho dostává v hodnocení do míst kam patří... skutečně silný příběh. Skvělé herecké výkony. Škoda, že není v řeči, která je přívětivější pro diváka. Ta asijská intonace je v některých scénách pro mne trošičku nezvyklá. Ale je to fakt skvělý film. P.S.Ale je tam málo kung-fu :o) ()
Ukázka, že neštěstí a tragédie se nevyhne ani hezkým a bohatým lidem a může je zasáhnout obrovskou silou. A v takových případech se už nedá ani říct " život jde dál " , ale " jen život končí ". Emotivnost celého snímku je působivá. Výkony hlavních představitelů taktéž. Skutečná láska hory přenáší. A přenese se i přes alzheimerovu chorobu v případě Woo-sung Junga (Cheol-su). Nechci si ani představit, že by potkalo něco podobného mě, ztráta pravé lásky takovým způsobem, neunesl bych to. Film protkaný srdečnou hudbou umocňující emotivní zážitek, nutící za polovinou filmu a především na konci plakat. Nenuceně smutné a tragické sousto naplněné bolestí a pomalou ztrátou duše. Dívat se jí do očí a ona vás nepoznává, trhá srdce na kusy. Ukázka průzračně čisté obětavosti a šlechetnosti starat se o Ye-jin Son (Su-jin) i když je duševně po smrti a nehynoucí láska trvající do doby dokud nás smrt nerozdělí... John H. Leeho teprve druhý celovečerní film a hned velká pecka. Jeden z nejlepších filmů. ()
Tak tohle mě celkem dostalo. Po 40 minutách jsem myslel, že to vypnu. Nepřišlo mi to nějak zábavné ani moc zajímavé, ale nakonec jsem rád, že jsem to dokoukal. Ve chvíli kdy se začne vyjasňovat její zapomětlivost mě snímek strhává a závěr je vážně velmi emotivní. Pro mě nakonec jasných 5 hvězdiček. ()
Tak tohle je film, kterej jsem strašně dlouho odkládal a přeskakoval. Možná tak 2 roky. Důvodem bylo to, že nejsem fanoušek asijské kinematografie a to hlavně protože mi nesedí jejich jazyk. Nicméně teď, po shlédnutí si říkám, proč jsem se na to nepodíval dřív. Ze začátku jsem si musel hlavně zvyknout na to, že je to i jiná mentalita a jiná kultura, protože některý věci nebo činy mi přišli zvláštní. Ale příběh jako takovej, i přesto, že je to evidentní vydírání, se mi prostě líbil. Ústřední dvojice si mě dokázala omotat kolem prstu a okamžiky jako vypití koly, odpalování míčku nebo pití pálenky se mi zapíšou do paměti. Díky tomu, že jsem vlastně neveděl, co přijde, jsem byl ještě překvapenější. A když jsme byly společně na chvilku v ráji... tak jsem se musel hodně držet, aby se mi nespustili slzy. Naštěstí jsem ustál, díky tomu, že jsem nekoukal sám. ()
Ak sa niekomu tento film nepáči tak potom asi nemá dušu...Príbeh o ktorom ešte dlho po skončení premýšľate aký je život nádherný a zároveň trpký. Ak by som nemal na nejaký film zabudnúť do konca života, som si istý že to bude tento. ()
Tak co k tomuhle napsat. Snad jen: -Jsme v nebi? -Ano, Su-jin. Tak takhle si představuji pravé melodrama. Pocity, u toho byli tak silné, že se skoro ani nedají vyslovit. Prostě božské. ()
s pevným :-) rozhodnutím nevypustit ani slzu, jsem se díval , 80min. pohoda ;-) (co na tom ti lidi vidí :-) ) , 20 min. dobrý pokus (stále jsem tvrdý ;-) , dalších 20 min. do prdele měknu ale držím slzu na krajíčku ;-) , uběhne 10 minut , kurva vydrž už není co ždímat ( asi jsem fakt dobrý , mám ze sebe radost) ;-), a závěr jsem brobulil , a dokonce mě to potěšilo (jsem měkký) :-D ()
Coca Cola zblizuje... ()
Ten konec mě samozřejmě vzal taky, i když asi míň, než by se slušelo :-) Problém vidím v tom, že rozplakat diváka s tímto tématem není žádný kumšt a jsem přesvědčen o tom, že by se to podařilo snad každému filmu. Proto mi nepřišel A Moment to Remember ničím zapamatováníhodný. První hodina a půl mi navíc přišla dost utahaná a docela jsem se nudil. Ale na druhou stranu bylo zajímavé sledovat, jak se v Jižní Koreji stavějí domy. ()
Na vlastní kůži jsem si zažila ztrátu blízkého, který ztrácel paměť a skoro proto ani nemluvil, o to silnější byl můj zážitek z tohoto filmu.. Jak vymizí moje paměť, zmizí i moje duše.. Odpuštění je obětování malého kousku srdce na oltář svojí nenávisti.. Zapomnětlivost je dar.. PS: bez kapesníků se to neobešlo.. ()
První polovina filmu byl na mě příliš dlouhý úvod, ale herecké výkony obou hlavních protagonistů od začátku skvělé. To byl asi jediný důvod, proč jsem se nestihla začít nudit. Druhá polovina surový útok na city, to neumím jinak popsat. Ráda si u filmu pobrečím, ale čeho je moc, toho je příliš. Na druhou stranu ubrat na obrátkách se tu zřejmě nedalo. A být to příběh z evropského prostředí, asi mu tak snadno neuvěřím. ()
Hodně slušné 4* ()
Už nééééé. Žádný dojáky už nechci vidět! ()
(Director's cut) Po delší době jsem zhlédl film, který mě opravdu dojal. V prvních scénách filmu vypadá děj tak trochu naivně, i když se tu občas povedou nějaké vtipné scény, což jsem u japonského romantického dramatu ani nečekal. Po "lehkém" začátku se děj neustále vyvíjí a hlavním postavám filmu přinese skvělý život. Bohužel po několika radostných chvílích jim ten vysněný život chce opět sebrat. Osudy hlavních hrdinů jsou vážně smutné a krásné zároven a moc diváků chladnými určitě nenechají. Postavy jsou zahrané naprosto skvěle, ale nejvíce na mě zapůsobil herecký um Woo-sunga. Ten svoje emoce hraje naprosto skvěle. Hudební doprovod vás také naladí na tu správnou notu a vůbec celý film v sobě má několik myšlenek, nad kterými by se člověk měl zamyslet. "Když zmizí pamět', zmizí i láska" nemusí platit ve všech případech. ()
Celkom vydarené spracovanie o tom, čo prinesie prvok Alzheimerovej nemoci do života mladého zamilovaného páru. Nie je to však moja šálka čaju, skôr typický romantický film pre nežnejšie pohlavie, navyše hrozne uťahaný (hoc dávno viem, že si nemám vyberať director's cut...mea culpa). Apropos, zobral by som strojček a tomu chlapovi by som ostrihal vlasy, ktoré mu prerastajú cez oči...nedalo sa naňho pozerať. ()
Masterclass ve filmové romantice. Na konci emocionálně těžce zdrcující. ()
Pocitově laděnej film o lásce, kterou nepřekazí nevěra, ale zákeřnej Alzheimer se svou zapomnělivou nemocí. Příběh se odvíjí poměrně pomalu, až to někdy vadí (viděl jsem Director's cut). Taky mi trochu vadily jakoby nucené dojákové scény, které byly uměle prodlužované a podkreslené smutnou hudbičkou. Jinak si ale nemůžu na nic stěžovat. ()
Reklama