Réžia:
Herbert RossKamera:
David M. WalshHudba:
Irwin FischHrajú:
Walter Matthau, George Burns, Richard Benjamin, Lee Meredith, F. Murray Abraham, Howard Hesseman, Ron Rifkin, Phyllis Diller, Fritz Feld, Archie Hahn (viac)Obsahy(1)
Kdysi býval slavným kabaretním komikem, dnes má problém nezabloudit ve svém rodném New Yorku a nezmeškat tak konkurz pro roli v reklamě na bramborové lupínky. Willy Clark (Walter Matthau) denně svádí boj se senilitou, vlastní hrdostí i zámkem u dveří. Když mu jeho synovec, zneužívaný coby agent, zprostředkuje vystoupení v televizi, reaguje rezolutním „ne!“. Musel by totiž překousnout svou ješitnost a alespoň zčásti obnovit přátelství s Alem Lewisem (George Burns), bývalým kolegou, k němuž neřekl mimo jeviště jedenáct let ani slovo. Zkouška jejich výstupu je však neodvratná. Dokáže se Clark nakonec přeci jen povznést nad Lewisovo prskání a bodání prstem do hrudi? Film vzniknul podle broadwayské divadelní hry Neila Simona. (Matty)
(viac)Recenzie (27)
Aké je opozitum slova znášanlivosť ? Vôbec nie je zložité rozlúsknuť túto hádanku, na ktorej je viac-menej postavený celý snímok režiséra Herberta Rossa, nastavený podľa divadelnej hry Neila Simona. Sledovanie dvoch starších pánov, ktorí si pomaly aj nevedia prísť na meno, je zo začiatku celkom zaujímavé. Zaťatý je v prvom rade Willy Clark, ktorého neurotická povaha takmer bráni komunikácii nielen so snaživým synovcom Benom, ktorý je zároveň aj jeho agentom - manažérom, ale najmä je extrémne alergický na svojho bývalého kolegu zo šoubiznisu, Ala Lewisa, s ktorým pracoval desaťročia, a teraz je situácia na bode mrazu, pretože s ním neprehovoril dlhé roky. Húževnatý mladý muž nakoniec dosiahne svoje, že sprostredkuje stretnutie „nepriateľov” na pôde klasického najväčšieho nerváka z úplne všetkých nervákov, a herecký koncert Waltera Matthaua a Georgea Burnsa môže začať vo veľkom štýle, ktorý ma po čase prestával tak intenzívne baviť. Skrátka, herecká poloha Walta je po celý filmový čas prispôsobená tak, že liezol na nervy nie iba mne, ako divákovi, ale i 99% hereckého ansámblu, a to 1% patrí Benovi, ktorý ho pozoruhodne toleroval, že koľkokrát nevybuchol, ako nedávna sopka Agung na ostrove Bali. Brooklynský režisér sa v minulosti pochlapil aj s lepšími režisérskymi zárezmi, ale ide iba o môj uhol pohľadu. ()
„Japonci prohráli válku a teď nám posílají samý šmejdy!“ Zmatený, žlučovitý dědek, který vás v autobuse pohledem „vím, co jdi dělal v pátek večer“ vyštípe ze sedadla, aby vám při vystupování mohl zanadávat, že překážíte ve dveřích. Takový je protagonista nekompromisně konverzační komedie Herberta Rosse a takoví vy rozhodně nebudete, když se čas od času zúčastníte obdobně vydatných hláškových orgií. Jeden chod briskně následuje další a nemít po ruce sklenici vody, hrozí mi zalknutí. Nechcete-li ovšem ty dva postarší pány urazit, dopřejte si v jejich zábavně nevraživé společnosti raději nějaký long drink. 85% Zajímavý komentář: Oskar ()
Pekná spomienka na časy, kedy film stál na niekoľkých dobrých hercoch a vtipných, nenásilných dialógoch. Tu sa to podarilo spojiť dokonale. Walter Matthau si už zahral mrzutého starčeka napríklad v komédii Postrach Denis. Lenže tu je ako Willy Clark 100- krát namrzenejší a 100- krát nepríjemnejší. A keď sa k nemu pridá trochu senilný Al Lewis, ktorého oscarovo zahral George Burns je isté, že príde hádka, v ktorej bude padať jedna hláška za druhou. Práve George Burns vyfúkol Oscara Bradovi Dourifovi, ktorý stvárnil blázna Billyho v Prelete nad kukučím hniezdom. Za hlavnú úlohu v Sunshine Boys bol nominovaný aj Walter Matthau, ktorý tu hral dobre, ale treba uznať, že proti Jackovi Nicholsonovi nemal šancu. ()
Vydarená konverzačná komédia Neila Simona ( hru "Zlatí chlapci" sme mohli vidieť v klasickom divadelnom predstavení na Malej scéne SND od roku 1974 v podaní Ladislava Chudíka a Martina Gregora ) plná vrtochov samoľúbych rozhádaných kabaretných hercov na sklonku kariéry strieda smutné okamihy s iskrivým humorom. Predovšetkým Walter Matthau je neúnavnou vlajkovou loďou filmu. ()
Mám rád Waltera Matthaua, ale tu mi ten jeho otravný starý bručoun pripadal neznesiteľný. No a potom sa na scéne objavil druhý dedko, ktorému to už príliš nemyslelo a namiesto gigantickej spŕšky zábavy som sa dočkal neskutočnej nudy v ktorej sa dvaja dedkovia neustále hádajú aj keď sa vlastne majú radi. Ani to ich spoločné vystúpenie mi nepripadalo vôbec vtipné. Proste mi tento film vôbec nesadol. 4/10. ()
Galéria (12)
Zaujímavosti (9)
- George Burns nosil väčšinu natáčania parochňu. Jeho prvá scéna je však jedna z mála, kedy ho môžeme vidieť bez nej. (Niles)
- Pôvodná broadwayská hra Neila Simona „The Sunshine Boys“ mala premiéru 20. decembra 1972 v divadle Broadhurst. Celkovo bola uvedená 538-krát a v roku 1973 bola ako najlepšia hra nominovaná na Tony Award. (Niles)
- Časopis Premiere zvolil tento film v roku 2006 za jednu z 50 najlepších komédií všetkých čias. (Niles)
Reklama