Réžia:
M. Night ShyamalanScenár:
M. Night ShyamalanKamera:
Christopher DoyleHudba:
James Newton HowardHrajú:
Paul Giamatti, Bryce Dallas Howard, Bob Balaban, Sarita Choudhury, Jared Harris, Mary Beth Hurt, Freddy Rodríguez, Bill Irwin, Jeffrey Wright (viac)VOD (1)
Obsahy(1)
Píšící režisér M. Night Shyamalan (Vesnice, Znamení, Vyvolený, Šestý smysl) přináší originálně pojatý příběh svým dětem – Žena ve vodě. Údržbář Cleveland Heep (Paul Giamatti) se straní lidí a tiše žije mezi vyhořelými žárovkami a pokaženými spotřebiči obytného komplexu Cove. Jednou však přijde noc, která navždy změní jeho život - objeví tajemnou mladou ženu Story (Bryce Dallas Howard), která žije v přívodních šachtách pod bazénem obytného komplexu, kde se stejně jako on skrývá před zraky ostatních. Cleveland zjišťuje, že Story je vodní nymfa z pohádek na dobrou noc, které tajemná stvoření brání v tom, aby podnikla náročnou cestu z našeho světa do toho jejího. Story je obdařena schopností předjímat osudy Clevelandových sousedů, jež jsou úzce svázány s tím jejím. Společně pak všichni musí rozluštit sled tajemných kódů, které jí opět otevřou cestu ke svobodě. Čas však běží jako splašený kůň a lhůta, během které se Story může vrátit domů, se chýlí ke konci - ale všichni nájemníci dávají své životy solidárně v sázku, aby jí pomohli. Cleveland je pojednou nucen utkat se s démony, se kterými do Cove přišel a kteří se jej drží, všichni obyvatelé domu pak musí užít zvláštních schopností, jež jim Story pomohla objevit, aby zachránili nejen její svět… ale i ten náš. (oficiálny text distribútora)
(viac)Recenzie (535)
Shyamalan začíná ukrutně hazardovat se svou pověstí. Po dokonalém Šestém smyslu a lehce nadprůměrném Vyvoleném mě jeho filmy stále více nebaví. Žena ve vodě rozhodně není film pro každého, nicméně své diváky si určitě najde. Bohužel do mého vkusu se Shyamalan svými posledními třemi filmy moc nestrefil. ()
Filmový kritik je sebestředný čuramedán a jako takový si zaslouží zemřít co možná nejkrutějším způsobem. Amen. ()
Po extrémně nedoceněné VESNICI další skvělý počin Mr.Shaymalana, u kterého mám pocit, že se film od filmu vzdaluje mainstreamovému divákovi, což kvituji s povděkem. Stejně jako v případě předešlého filmu nádherně atmosférická záležitost s výbornou Howardovou hudbou, několika silnými momenty a Giamattim, který jde definitivně do mé herecké TOPky. Koho znechutila pointa Vesnice (ne které ale film nestál, ať si kdo chce co chce říká), ten se ničeho podobného zde nedočká. Shyamalan upustil od svého tradičního trademarku překvapivých závěrečných rozuzlení (pokud nepočítám odhalení "Strážce"), ale už od začátku rozvíjí originální pohádkovou mytologii, která z tohoto filmu místy činí cosi, co by se dalo nazvat "divný", ale tuze zajímavý film. Bezvadně se o něm debatí se stejně postiženými filmovými fandy a nic neztrácí ani s druhým shlédnutím. Takže říkám "Jen houšť a větší kapky!", příště to už bude za 5*, pane Shyamalan. Jenom doufám, že ho od další práce neodradí nepříliš příznivý ohlas divácke obce a filmových kritiků (ty zvládneš, Shyi, pošleš na ně Skrunty a bude klid :o) ). ()
Shyamalanovy filmy, i ty slabší, mívaly něco zajímavého. Nápad, zápletku, inteligentní příběh, napětí. Žena ve vodě neobsahuje ani kapku invence, po většinu času nudí, není to ani pohádka pro děti, ani chytrý příběh pro dospělé. Jediné, co stojí za zmínku, je tradičně skvelá hudba Jamese Newtona Howarda. Snad se s příštím snímkem vrátí pan režisér na úrověň přinejmenším "Znamení" a nezklame mě tak, jak se mu to "povedlo" tentokrát. ()
Pohádka? Provokace? Pitomost? Tento film nebude snadné zhodnotit a myslím to vážněji než kdy jindy. Hned na úvod vtipná, chytře vyřešená scéna s likvidací brouků – originální představení koktavého správce bytového komplexu, kam nově přichází arogantní filmový kritik, tudíž první problém . Ať si Shyamalan ve svých (beztak lživých) dokumentech říká co chce, tohle laciné provokování je hodně ubohé. Tím se dostáváme ke druhému problému – cokoliv proti režisérově záměru řeknete/napíšete, může být použito proti vám s odůvodněním, že to, čili vaše negativní reakce, byl záměr pana „mám ego nemalé“. Ten si přihřívá polívčičku ve spasitelské roli nadějného spisovatele, což je problém třetí . Dalším a zdaleka nejzásadnějším problémem jsou četné logické díry ve scénáři, zahrnující mimo jiné ochotu všech postav uvěřit existenci vodní víly a jejího světa, všechna měřítka překračující komplikovanost (slušelo by se napsat „pošahanost“) onoho světa a v neposlední řadě lehkovážné skládání jednotlivých scén za sebe. ___ Žena ve vodě má problém. Nejeden problém. Co s ní? Potopit, utopit, zapomenout, coby blbost zavrhnout? Zkoumat, analyzovat, hledat skryté symboly? První přístup je pohodlnější, vlastně od nás mnoho nevyžaduje, jenom sedět na zadku, čučet na tu debilní pohádka a hlasitě klít. Druhý přístup buďto odsoudíme nasupeným výkřikem „se na to můžu…“, nebo odvážně, pro svou důvěřivost v Shyamalanovu sofistikovanost snad trochu naivně, ponoříme hlavy do bazénu. Prvotní zjištění? Smrdí chlórem. Druhotní zjištění – Paul Giamatti hraje opět výborně. Snadno vyvoditelný fakt, neboť jeho podivínskému chlapíkovi s pupkem a temnou minulostí se budete těžko smát na místech, kde to režisér nezamýšlel. Těch je většina, z toho lze subdukční metodou odvodit další skutečnost – Žena ve vodě není moc vtipná. Naopak, v momentech, kdy by vtipná být měla/chtěla (setkání kritika se scruntem), nás nutí k zamyšlení nad duševní pohodou režiséra. Má jít o projev maximální nezávislosti, „autorství“ (režie, scénář, do značné míry i produkce v rukou jediného člověka), nebo o otevřený útok, o výzvu k válce? Bude podobná výzva zajímat diváka? Má ho vůbec zajímat? ___ V jádru banální pohádka je pohledem nezasvěceného (snad každý kromě režiséra) překombinována, těžko srozumitelná a jako pohádka tudíž neakceptovatelná. Zajímavější jsou myšlenky kolem ní vyvstávající, ne nutně myšlenky zapracované do mnohovrstevnaté sítě úmyslně. Věčné zkoumání hranic mezi fikčním a skutečným světem dostává zcela ojedinělou podobu, jelikož se sami stáváme svědky vzniku příběhu, který není o ničem, pouze sám o sobě. Story: cosi magického vynořené z hlubin čehosi všedního. Nosí každý kdesi v nitru podobnou Story, jinak známou jako „múza“, nebo musíme vyčkat, až sama přijde? Pakliže ano, podle čeho si vybírá své „nositele“? Je v tom nějaký plán? Osud? A jaký význam má postava, kterou si Shyamalan napsal přímo na tělo? Forma pokání po vzoru Kimova Jara, léta… ? Nezažírám se do toho příliš? Nedokážu přesně popsat, co mi na tom filmu dělalo radost a co mě na něm rozčilovalo. Zcela určitě vím, že vyprovokoval mé zlenivělé mozkové závity k činnosti asi zbytečné (beztak je to jen pohádka s poselstvím), leč, je-li podnětem k ní film, zároveň činnosti potěšující. 80% Zajímavé komentáře: Renton, kiddo, Bluntman, Nick Tow, Natascha, Wormboy, jahol, E=mc2, Triple H, Ulrich () (menej) (viac)
Vím, o co tvůrci šlo. Ale bylo to vytvořeno tak, že to PRÁVĚ NA MĚ mělo naprosto minimální dopad. A i jen tahle jedna jediná věc je pro mě důvodem k trpkému rozčarování. Nadlouho. ()
5.3. 2007 jsem dal tomuto filmu tři hvězdičky a napsal tento komentář : Přišlo mě jako kdyby pan Shyamalan, chtěl něco tímto filmem sdělit, jenže sám asi nevěděl co. Nicméně krásně se na to dívá. ----- Po necelých dvou letech, přesněji 19.11.2008 si dovolím se svým mladším "já" polemizovat. Pan Shyamalan nám tímto filmem chtěl říci, že uvěřit v pohádky a pohádkové bytosti, znamená uvěřit v existenci dobra. Za ty neskutečně pozitivní emoce, který ve mě vyvolala atmosféra příběhu, dialogy, herecké výkony a hudba, dávám plný počet hvězdiček a jsem moc rád, že jsem během své druhé projekce tohoto snímku nechal panu Shyamalanovi pootevřená dvířka do mé mysli, protože pan Shyamalan je dokázal otevřít dokořán a pak už mě stačilo jen tiše koukat a užívat si každou sekundu příběhu. Proč ? Protože pan Shyamalan mě právě vrátil do dob, kdy jsem jako malý dítě věřil v ježibaby, kouzelníky, čaroděje, rytíře, princezny a hodné víly. Protože pan Shyamalan pohladil mou duši. ()
Márne sa snažím prísť na to, ako tento nezáživný výplach môže niekto označovať za comeback veľkého režiséra. Absolútne hodnotenia od Adriana či Obitusa jednoducho nechápem: veď v tom filme nefunguje skoro nič. Možno je to tým, že sa pohybujem vo vodách fantasy žánru, čítam autorov ako Gaiman či Barker a tak mi scenár Ženy vo vode príde len ako neoriginálny zlepenec hentoho a tamtoho. Že je to nejaká výpoveď o sile príbehu? Tak prečo to potom nemá silný príbeh, prečo sa ma ani vzdialene nedotkla mýtická rovina zápletky?! Nemá to napätie, ani štipku nadhľadu (a že by tomu nejaké milé pochybovačné ironizovanie veru pomohlo!), ba dokonca ani tí herci za veľa nestoja. Nakrútiť Giamattiho tak, že je načisto nezaujímavý a neveríte mu ani štipku z tých nasilu zo seba súkaných emócií, to je fakt výkon, Night! Chlapče jeden indický, prehoď výhybku! ()
Děravá logika je omluvena pohádkou, která má vždy svá jasně daná pravidla, čehož se Shyamalan striktně drží celou dobu. Fenomenální Paul Giamatti a nadpozemsky krásně tajemný pohled očí Bryce Dallas Howardové, společně s nádhernou atmosférou způsobují, že tímhle snímkem pan režisér (v mém případě určitě) skóruje na plné čáře! ()
Ano, je pravda že je to naprosto něco jiného než předešlé Shymalanovi filmy, ale film s tak nádherně vykonstruovaným příběhem, výbornou hudbou, skvělými herci si nezaslouží slabší hodnocení. Chvílemi mi to připadá trochu dětské, ale to nemění můj názor, že mistr napětí se ani v tomto filmu neztratí a atmosféra kterou Shymalan umí je cítit na každé minutě filmu. Velice zajímavý příběh pro Shymalana možná trochu neobvyklý, ale co...režisér se musí stále zdokonalovat a nečvachtat se stále ve stejném rybníku...je třeba také trochu experimentovat a na tomto filmu je to zdárný příklad, že režisér je režisérem pokud umí natočit film ať už je jakýkoliv a on to dokázal. Mimo to natočit tento film byl jeho sen, který se mu splnil a on si ho náramně užil. ()
║Rozpočet $70miliónov║Tržby USA $42,285,169║Tržby Celosvetovo $72,785,169▐ Tržby za predaj DVD v USA $12,474,268 //počet predaných kusov 799,785║ nezaslúžený prepadák / _M. Night Shyamalan ma prekvapil týmto počinom a v tom najlepšom slova zmysle. Do každého svojho dielka vloží takú nenápadnú dejovú rovinnosť, prepájajúcu rôznorodé charaktery postáv, tak že pri spočiatku banálnych scénkach sa vytvorí hustá atmosféra ako je badať pri úseku, keď sa vlk prvý krát objaví na scéne a prenasleduje svoju korisť, prípadne je silná momentka prílet orla. "Bravúrne dielko!" /90%/ ()
Pohádka na dobrou noc se vším, co k tomu patří v režii člověka, který mohl být novým Hitchockem, ale snaží se pouze plnit si své touhy místo natáčení kvalitních filmů. BD Howard je krásná herečka a P. Giamatti mě trochu nudí. Režisér si napsal větší roličku a stal se tak součástí děje a podle mě ztratil nad příběhem potřebný nesubjektivní nadhled. Pohádkově magická atmosféra je k dobru filmu, který však nikdo takto nebude brát vážně. ()
Hodně velké zklamání, i když po Vesnici jsem nic moc nečekal. 50%. ()
Scénář: M. Night Shyamalan .. Zvláštní to film. Pověst, kterou vyvolaly nepřejícné recenze se plně dostavila, a tak jsme s kamošem seděl v doslova vyprázdněném kině. Ale osobně jsem si nového Shyamalana v kině opět nemohl nechat ujít.. Podobně jako po Vesnici či jeho starších filmech jsem měl po skončení chvíli problém urovnat si v hlavě všechny dojmy a vyvstalé myšlenky. .. Na slibovanou pohádku pro děti mi to přijde příliš „dospělácké“ (tudíž to děti nepřijmou či spíše neocení) a ti starší zase budou mít nemalé rozpaky při určitých pasážích. Také jsem je měl! Celé mi to totiž spíše připomínalo jakousi variaci parodie, kdy je chtěně humoru dávkováno poskromnu a vše je bráno až nezdravě vážně. Také mi hodně vadilo, že je děj vždy nejprve předvyprávěn a následně ztvárněn obrazově - postupem času je to iritující a ve filmu zbytečně rušivé (avšak právě pro ty děti nutné pojítko s přicházejícím dějem!). Když překousnete tyto berličky, dostanete hlavně v závěru zajímavou podívanou, která se rozdrnká na strunu emocí. Co se formální stránky týká, je jako obvykle skvělá. Cit pro režijní vychytávky a kompozici scén je u Manona obvyklá a potvrzena, stejně tak překrásně emocionálně silný soundtrack James Newton Howarda. Kapitola sama o sobe je hlavní postava Cleveland Heep, kterou výtečně ztvárnil můj oblíbenec z Bokovky Paul Giamatti. Závěrem bych dodal, ve srovnání celé tvorby Shyamalana, že mi tento film přes mnohé klady připadá (spolu s Vyvolený) tím nejslabším. Přesto pomyslnou hůl stále nelámu a s očekáváním budu vyhlížet další kousek tohoto nevšedního tvůrce. PS: už by to opravdu chtělo změnu, minimálně žánru! ()
Magická, dojemná ale rovnako aj zábavná hra s príbehom o tom, ako zachrániť PRÍBEH aj tým, že v neho (jeho silu) uveríme a pritom však stále máme na pamäti, že je to iba hra-príbeh... . ()
Je či není to pohádka? Jako "regulérní" snímek strašné, ovšem jako experiment výsostně zajímavé. Pohádka pro dospělé, která si pohrává a na hlavu převrací veškerá běžná klišé a zažité narativní postupy. Musíte přistoupit na Shyamalanovu hru jinak vás čeká nudná splácanina. Tedy až na ten drobný detail, že to žádná splácanina není. Naopak. Hravost se zažitými postupy, tak brzdí jedině přílišná Nightova hra na malou domů pro své ego. Škoda toho. ()
Time is running out for a happy ending. Možná nejlepší, pro mě osobně ale rozhodně nejzajímavější a nejemociálnější Shyamalanův film, který sofistikovaným způsobem vypráví o důležitosti a čistotě příběhů jak v rámci vyprávění, tak i v životě. Žena ve vodě je krom filmu o příbězích a jejich důležitosti a (pra)podstatě též filmem o různých typech diváctví, kdy to dětsky naivní, které rádo podléhá přiběhům, je bráno jako to správné, a to špatné je kriticko-cynické, které si myslí, že ho už nemá co překvapit a originalita nejen z filmů vymizela. Docela nechápu tu drtivou diváckou a i kritickou odezvu, když seriál z nedávné doby, pracující na stejném principu jako Žena ve vodě (tj. rekonstruování fabule, viz Heroes) je tolik populární a sklízí různá ocenění a jsou na něj jenom samá slova chvály. Postava kritika zde neslouží k vyřizování si účtů, ale má zde svůj opodstatnitelný dramaturgický účel a i on najde své místo ve vyprávění, stejně jako ostatní postavy. Jistý problém vidím v práci s žánrem, který Shyamalan nejdříve ovládne přesně stylisticky pravými prostředky, aby ho následně rozboural. Po technické stránce není filmu co vytýkat, James Newton Howard složil kouzelnou pohádkově-fantasy-hororovou hudbu se vzletnými heroickými motivy, Doyleova kamera vykazuje vynikající práci s hloubkou ostrosti (viz úvodní scéna, první útěk před skruntem, "ano/ne" v koupelně, závěr se smetákami ad.) a okaté triky mají svůj smysl, krom toho jsem s Giamattim a ostatními herci neměl sebemenší problém a neměl jsem ani čas zabývat se logickými nedostatky. Nebýt to film M. Night Shyamalana, tvůrce Šestého smyslu a Znamení, imho by se Žena ve vodě na ČSFD červenala a většina hodnotících by neměla problémy s očekáváním, která se poté na výsledném počtu hvězdiček odrážejí - a stačí přitom tak málo, brát ji jako propracovanou a otevřenou komedii. ()
Je z modrého světa. Má poslání. Snaží se člověku pomoci. Jenže člověk už zapomněl naslouchat...... . V některých pasážích poznávám ,,svého" Shaye, ale celkově je to hodně nevýrazné. Dialogy v sobě nemají tu sílu na kterou jsem zvyklej. A bohužel u mně nefunguje ani vazba na postavy. Kamera i hudba jsou v pohodě, ale scénář je divnej. Mněla-li být scéna ,,oživení" dojemná, tak prostě se mnou nezatočila. A to jsem se snažil věřit jako dítě, že všichni mají poslání. ()
rozpocet $70 million prvi vikend $18,044,396 trzby celosvetovo $72,785,169 tak jediná vec ktorá sa mi naozaj páčila bola sem tam úžasná hudba Jamesa Newtona Howarda . inak by to bolo za 2 ()
Shy znovu dokazuje svou výjimečnost, ale jak se divám, tak diváci, kteří bez rozmyslu píší komentáře typu "a kde je pointa" a přidají k němu odpadové hodnocení, jen ukazují, že je pro ně příliš složité pochopit, že když někdo vytvoří dva napínavé thrillery a přidá k nim šokující závěr, neznamená to, že tomu tak bude i napopáté. Můj oblíbenec znovu ukázal, že ve své specifické tajemnosti nemá konkurenci a stvořil další excelentní dílo, u kterého jsem mu poprvé v kariéře nevěřil. A on mě stejně přesvědčil, že i ze zdánlivě nesourodé kombinace pohádky a horroru se dá udělat úžasný film. Možná Žena není tak komplexní a pocitově naplněná jako po dokonalosti sahající Znamení a Vesnice, ale ze svého vlastního námětu přetaveného do pomalu plynoucího scénáře dokázal Manoj odvyprávět maximum. Zdánlivě kontroverzní volba Paula Giamattiho jako hlavního hrdiny se vyplatí hned v prvních minutách, kdy jsem si Clevelanda pro jeho samotářskou a smutnou postavu zamiloval na první pohled. O zranitelné Story v podání éterické Bryce ani nemluvě. V těchto chvílích mi při vzpomínce na Ženu ve vodě vyvstávají podobné pocity jako při Burtonově Velké rybě nebo jiných velkých vyprávěnkách. Kdo přijme režisérova pravidla, bude nadšen, ale kdo bude chtít vytýkat žánrové přechody, najde si ve filmu tolik chyb, kolik jen bude chtít. ()
Reklama