Réžia:
Henri VerneuilKamera:
Andréas WindingHudba:
Georges DelerueHrajú:
Anthony Quinn, Virna Lisi, Michael Redgrave, Marcel Dalio, Jan Werich, Albert Rémy, Alexander Knox, John Le Mesurier, Serge Reggiani, Jean Desailly (viac)Obsahy(2)
Obyčejný muž uprostřed neúprosného kola dějin... Válečné drama je jakousi odyseou prostého rumunského rolníka Johanna Moritze, který touží jen po tom, aby mohl poklidně žít se svou krásnou ženou a dětmi. Na udání místního úředníka, kterému se až příliš líbí jeho manželka, je odvlečen do koncentračního tábora. Marně píše odvolání a posílá dopisy své ženě. Komise pro rasovou čistotu u něj zjistí germánské rysy a Moritz se zcela paradoxně dostává do oddílu SS. Nosí jejich uniformu a jeho fotografie se ocitne na titulních stranách předních nacistických novin. Přežije, ale tím jeho cesta, kterou vytýčila kola velkých dějin, nekončí... Film natočil známý francouzský režisér Henri Verneuil, který do role vedoucího pracovního tábora obsadil Jana Wericha! Mnozí diváci si jistě povšimnou s jakou producentskou velkorysostí byl film natočen, davové scény z pracovního a koncentračního tábora, obsazení komparsisty, koňmi a dekoracemi v rozlehlých filmových obrazech točených pro velké plátno jsou obdivuhodné. (Česká televize)
(viac)Recenzie (32)
Tenhle zvláštní film mi utkvěl v paměti a vím že byl dost působivý ikdyž poněkud dlouhý...ano tak toto bych chtěl znovu vidět. Přispěla k tomu výborná hudba a výkon Anthony Quinna, který tady předvátí opravdu smutně tragikomickou existenci....no na ten konec s focením..."Sorier,sorier.....sorieeeeer!!!!" ()
Ideální film pro dramaturgický plán Řitka Video na DVD. Ideální jako kolekce k Pádu Berlína, který byl také promován jako rarita s Janem Werichem ve vedlejší roli. A na rozdíl od sovětského válečného filmu, ve kterém si Werich zahrál pod tučným nánosem Göringovi posmrtné masky a byl dabován, zde je zcela civilní a hovoří sám. To, co se děje kolem s Quinnem je sice bez chuti a zápachu, ale možná v tom ladu rozpoznám i Olly Schoeber. ()
"Pane, ale já nejsem Žid!" "Ne?" "Né pane..." no a ktože je to ten Pán? No predsa Jan Werich... Skoro mi oči vypadli, nevedel som o tomto Werichovom úlete. Na čt2 som náhodou natrafil na tento film s A. Quinnom, dal som mu šancu a ani som netušil ako dobre som urobil. Quinn v roli rumunského roľníka, ktorý toho zažije takmer toľko ako Forrest Gump. Veľkolepé davové scény, také sa už dnes bežne netočia, úvodná veselica alebo kopanie kanálu, radosť pozerať... Veľký smoliar i šťastlivec v jednej osobe padá z jedného prúseru do druhého. Občas sa zdá, že má viac šťastia ako rozumu, ale prežil a prežil toho dosť. Myslím, že A. Quinn nevyzerá ako ukážkový voják SS ani za mak, ale možné je všetko. Záver na stanici je jeden z tých, ktorého krátku ukážku môžte dať do mixu 100 naj záberov kinematografie a budete si istý, že tam patrí. Naozaj krásny záver. "Usmívejte se!" S malými úpravami by som dal aj plný počet. 80%. ()
Neuveritelny příběh jedince z Rumunska, který prošel snad vším ve 2.svět. válce. A na obou stranách... Konec opravdu dojemny.! ()
Několika životními pravdami prošpikovaný příběh chlapíka, který sice nepobral mnoho rozumu, ale zajímavých, byť nechtěných zkušeností, na mnoho životů. Na Verneuila překvapivě komorní film, který jako vždy upřednostňuje hereckou kvalitu před zajímavými lokacemi, dekoracemi a kostýmy. Werichův slizký velitel tàbora je správná svině svinutá. Mrzí mě malé využití Regianniho potenciàlu, má vlastně jen jednu zajímavou scénu, bohužel přesně takovou, jakou jsem nechtěla. Tu, kvůli níž jednu dobu bolelo srdce nejednoho mladého středoevropana, jsem nepostřehla. Pravda, příběh je tak jímavý, že bych v něm přehlédla i krásného chlapa, natož krásnou ženskou. Anthony je užasný primit, krásně zůstal před hranicí buranství, takže mu divák může bez uzardění celý film fandit. Svoji specifickou úlohu sehrává i hudba, která se téměř nikdy k daně scéně vlasntě nehodí, ale nakonec vyzní mnohem lépe, než ta, kterou by divák očekával. Transporty v rytmu vídeňského valčíku působí hodně mrazivě. ()
Od Henriho Verneuila už déle obdivuju jiné snímky ze 60. let Opice v zimě a Víkend na Zuydcoote, ale 25. hodina je, troufám si říci, ve výsledných dojmech úplně překonala. Není to ani tak onou velkou mezinárodní koprodukcí, jako spíše díky silnému tématu. A téměř neustále napínavého příběhu J. Mirtze, který se v nejnebezpečnějších časech v 40. letech minulého století ocitává na těch nejhorších místech proti své vůli, od falešného Žida na nucených pracích, přes nacistického důstojníka se zhuseným pocitem války až po jednoho z obžalovaných na Norimberském procesu. Svým způsobem jde až o tragikomické dobrodružství, podávané v nádherných kamerových záběrech, pěknou výpravou či honosnou hudbou s několika valčíkovými motivy. Pro mne osobně filmový zážitek plný kontrastných emocí. Občas vyčerpávějící, v závěru dojímavý... docela rozumím těm pomalu a těžko rodícím se úsměvům ve tvářích manželů před fotografem, oba by chtěli mít chvíle štěstí hlavně pro sebe a ne pro mediální senzaci. Anthony Quinn se své role zhostil výborně a jeho výkon v roli primitivního smolaře s pořádnou dávkou štěstí v osudu náleží k těm nezapomenutelným, stejně jako závěr filmu. Vyzdvihl bych rovněž výkony v epizodních rolích Serge Reggianiho a Jana Wericha, netradičně coby zrůdného velitele v uniformě. 95% #Francouzská kinematografie: Virtuální kino ()
Film mal byť ešte o hodinu a niečo dlhší. Nuž neviem, čo tam chceli ešte natlačiť, aby divák nezaspal naveky. Film o mužovi ako obeti dejín, Rumun stratený vo víre vojny. Anthonymu tá rola sadla, jeho výraz absolútne sedí na opáleného roľníka, na druhej strane, Werich ako nacistický dozorca s tými očami, čo sa smiali aj keď plakal? Nesedelo mi to. Ale ako sonda do málo poznanej východoeurópskej histórie, v ktorej ťa od židovstva nemusela ochrániť ani zrastená predkožka, to je dobrý výstup. Našťastie netrval 25 hodín, aj keď pocitovo... ()
Silná obžaloba nesmyslu zvaného válka. A taky dobrá úvaha nad tím, jestli přežít zároveň znamená vyhrát. Jestli na tom nakonec nebude lépe ten, kdo se rozhodl ten svůj boj vzdát. No, to snad ne, nad něčím takovým vůbec neuvažovat a usmívat se! ()
Neskutečné, kam až může zajít obyčejná touha po dalším zářezu na pažbu. A jak dokáže zničit život celé rodině. A nikdy bych neřekla, jak se k filmu tohoto žánru může úžasně (ba přímo dokonale) hodit cimbál. Zvláštní, že skladatel, který ho jinak takřka nevyužívá, ho použil zrovna zde. A nemyslím tím teď folklórní tanečky + zábavu na začátku filmu. Možná to ale nebylo jen tak podaremnu. Třeba tím chtěli tvůrci vyjádřit, že ač byla rodina proti své vůli vytržena z otčiny (a hlavně od sebe), myšlenkami a srdcem byli stále doma, a spolu. Účast pana Wericha velký bonus k už tak skvěle obsazenému kousku, dokonce se mi povedlo se zcela odprostit od sympatií a vžít se do role, jakou představoval. ()
Lepší scénář než režie, oscilace mezi nechtěnou komedií a dramatem? Celkové vyznění poněkud disharmonické. Mělo to potenciál opravdu silného válečného dramatu, jenže to by musel režírovat někdo jiný než Verneuil. To, co mělo být epicky tragické, je úsměvně smutné. 70% ()
Henriho Verneuila znám především ze spojení s Belmondem a jako režiséra slavného Sicilského klanu. Válečné téma bych od něj moc nečekal. Už od začátku mě překvapilo rumunské prostředí a to že všichni herci mluvili anglicky. Velkým překvapením bude pro našince i Jan Werich v záporné roli velitele. Je velmi zajímavé ho tady vidět, má dobrou angličtinu a je opravdu věrohodný. Stejně jako (mě nepříliš známý) Anthony Quinn v hlavní roli Johana Mirtze, který je chvíli považován za Žida, pak za Maďara, nakonec je dokonce navlečen do vojenské uniformy a po válce skonči před soudem, aniž by někdy pořádně věděl co se kolem něj děje. Občas je to pořádný primitiv. Někteří filmoví primitové jsou milí, nějací vtipní, on není ani jedno. Ale je to dobrák který by neublížil mouše a mně taky občas holky říkají, že nejsem génius. Tak jsem mu celkem fandil a jeho netypický příběh mě bavil. Občas to bylo až tragikomické (ostatně, občasné komediální prvky zmiňují i někteří ostatní komentujicí.) Zajímavá atmosféra filmu, docela jsem si to užil. A ono je to fakt dobrý a zase trochu jinýma očima a dobře absurdně to ukazuje hrůzu a nesmyslnost válek. Nejlepší je závěr na nádráži. To je typ scény na kterou se nezapomíná. Neskutečné... ()
Až ďáblova hladina, která ho nahodila, klesne. Zastaví, usadí se na hrudi hrouda ztracená. Kafkovská óda za zmrzačený čas. ()
Silený úsmev a smutný zmätený pohľad na záver. Anthony Quinn bol proste vynikajúci. ()
Werich,Olinka a Anthony...páni... ()
Verneuil točil i pitomosti, toto je ale hustý, velmi dobře zvládnutý film. Příběh rumunského primitiva (Anthony Quin), který vlivem špatných náhod (jak z mého života) se od roku 1940 do 1949 stal snad vším možným. Užasnete! Každého Čecha nejvíc zaujme role Jana Wericha (i hlas) jako zkorumpovaného velitele rumunského tábora pro židy. Dále mě zaujalo, že produkci má Ital Conti, film je v angličtině, režisér je je francouz, původem Turek. V závěru je kritizována Rudá armáda, což zcela vyloučilo, aby se to u nás promítalo. Takové zásadní motto: I ve válce se můžeš zachránit, máš-li peníze. Závěr filmu je na nádraží s fotografem. Usmívejte se! Těžká síla, jak by se mohli smát? ()
Tak tohle válečné drama (nebo možná spíš válečná tragikomedie) mě možná v něčem dostalo víc, než některé jiné (vážněji laděné) snímky obdobného charakteru. Příběh prosťáčka Johanna Moritze může svým vývojem možná někomu připadat až trošku pohádkově. Vždyť komu se "poštěstí" být po osm let svého života na tolika rozličných místech a nikdy přitom vlastně ani nevědět či nechápat, z jakého důvodu zde je? Být na nucených pracích (coby falešný Žid), stát se nacistickým důstojníkem (jako domnělý zástupce rasy "hrdinské rodiny") a nakonec skončit jako jeden obžalovaných na Norimberském procesu. Dává tohle vše nějaký smysl? Myslím, že příběhově ani moc ne, ale to vůbec nevadí. Právě v nesmyslnosti všech těch událostí v životě Johanna Moritze je totiž myslím možné vidět smysl tohoto filmu. Snímek tak vnímám jako doklad nesmyslnosti války a jakékoliv agrese a bezpráví vůči lidem, ať už jsou jakékoliv národnosti či náboženství. Pokud jde o samotný film, moc se mi líbilo velmi přirozené herectví Anthony Quinna v titulní roli a užil jsem si Jana Wericha ve vedlejší roli dozorce v táboře nucených prací. Ocenit lze nádherné kamerové záběry a i kvalitní výpravu. ()
Byt zidem nebo krestanem? ()
Osmileté utrpení lehce jednoduššího farmáře za druhé světové války. Nejdřív z něj udělají žida, pak Maďara, pak zas příklad árijské rasy až se chudák dostane až do Norimberského procesu jako příslušník waffen ss. Klobouk dolu před Quinnovým herectvím. ()
Jde o film ,který je u nás celkem neznámý- a myslím ,že neprávem.Ve filmu má malé cameo můj milovaný Jan Werich a zhostil se ho myslím se ctí. Jinak hlavní role sedí jako přišitá Anthony Quinnovi. Je to příběh o chudákovi,který jde z jednoho průšvihu do druhého,ale vždy s úsměvem, a stále si myslí,že je na tom lépe a lépe. Příběh se odehrává v době 2.světové války. Kdyby se našel někdo,kdo jej má v lepší kvalitě než já - DVD udělané z několikáté kopie pravděpodobně VHS - ať mi dá vědět!!! Určitě se domluvíme. ()
Pozoruhodný snímek o smolařském antihrdinovi, který se vždy objeví tam, kde nemá být a zná jen dočasné štěstí... Anthony Quinn hraje svou roli jemnými, drobnými tahy - jako nenápadného, stále jakoby překvapeného mužíčka, který se do problémů dostává rychle a nepostřehnutelně... Jako zupácký seržant Constantin se představuje Jan Werich, jehož angličtina byla tehdy stále ještě dost kvalitní na to, aby nemusel být předabován. Jeho role však byla příliš malá na to, aby mohl ukázat nějaké větší herecké umění. Dokázal však svou figuru udělat skutečně odpudivou a nepříjemnou, tak jak měla být - vskutku, jeho Blofeld v bondovkách mohl být velmi okouzlující.. ()
Reklama