Réžia:
Steven SpielbergScenár:
Tony KushnerKamera:
Janusz KamińskiHudba:
John WilliamsHrajú:
Daniel Day-Lewis, Sally Field, Joseph Gordon-Levitt, Tommy Lee Jones, John Hawkes, Hal Holbrook, James Spader, Tim Blake Nelson, Bruce McGill, Joseph Cross (viac)VOD (3)
Obsahy(2)
Není-li špatné otroctví, pak není špatné nic. Film Lincoln Stevena Spielberga popisuje období posledních čtyř měsíců života největšího amerického prezidenta Abrahama Lincolna. Odhaluje nejriskantnější a nejodvážnější rozhodnutí amerického vůdce v době, kdy se vyostřuje otázka otroctví a zemí zmítá válka. Silné lidské drama se odehrává na jejím konci. Lincoln může konflikt ukončit, ale rozhodne se hrát vyšší politickou hru, kterou je snaha zrušit otroctví. Sám sobě musí zodpovědět, zda za ni další promarněné životy stojí. V ten hvězdný okamžik dějin musí Lincoln využít veškerý talent, odvahu a morální sílu. Musí učinit rozhodnutí, díky němuž se stane legendou. Postava Abrahama Lincolna odnepaměti osciluje mezi mýtem a historickou postavou. Stále zaměstnává představivost veřejnosti, dnes snad ještě víc než kdy jindy. Možná protože se stal globálním symbolem uvážlivého nakládání s mocí... Film vznikl podle scénáře nositele Pulitzerovy ceny Tonyho Kushnera, dalšími klíčovými hráči jsou Steven Spielberg a představitel titulní role Daniel Day-Lewis. Příběh proniká k jádru Lincolnových posledních úspěchů. Znázorňuje muže plného paradoxů: baviče a vážného muže, hravého vypravěče a nelítostného politického hráče, prozíravého vůdce a zranitelného otce, který v nejtemnější hodině svého národa, kdy si doba žádá od všech to nejlepší, předčí všechna očekávání... „Odjakživa jsem chtěl vyprávět Lincolnův příběh. Je jednou z nejvíce strhujících postav historie i mého života,“ říká Spielberg. „Vzpomínám si, že když jsem ve čtyřech nebo pěti letech poprvé uviděl Lincolnův památník, velikost té sochy na židli mě vyděsila, ale když jsem šel blíž, uchvátila mě její tvář. Na ten okamžik nikdy nezapomenu. Přiměla mě o tom muži, sedícím na židli vysoko nade mnou, začít přemýšlet.“ Čím víc se toho Spielberg během svého života o Lincolnovi dozvěděl, tím víc vzrůstal jeho obdiv a touha vzdát hold této výjimečné osobnosti, její příběh si nesmíte nechat ujít ani vy. (oficiálny text distribútora)
(viac)Recenzie (745)
Platí to co o každém Spielbergovi posledních let. Technicky velkolepé a obdivuhodné, ale neskonale nudné. A to za hranicí "nebaví, ale přesto oceňuju formální a obsahové prvky" - to už by mi přišlo neupřímné. Na rozdíl od Amistadu na podobné téma naštěstí ne tak dějem primitivní a zkratkovité. ()
Úchvatné historické (a zároveň nečekaně moderní a současné) drama plné velmi důležitých myšlenek a skvělých hereckých výkonů. Day-Lewis by si toho Oscara zasloužil... ()
Lincoln. Bezesporu zajímavá historická osobnost. Přestože je na plátně skoro neustále, nedozvíme se o něm vůbec nic. Otroctví. Bezesporu černá kapitola amerických dějin. Přestože film pojednává primárně o snaze zrušit otroctví, o americkém otroctví se nedozvíme vůbec nic a ve filmu se jen mihne pár černošských komparsistů. Lincolnova vražda v divadle. Bezesporu jedna z nejslavnějších vražd v dějinách. Přestože skýtala skvělý filmový potenciál, ve filmu vraždu vůbec neuvidíme. Maska Daniela Day-Lewise. Bezesporu jeden z taháků filmu. Přestože jsou maskéři považováni za oscarové favority, Day-Lewis ve filmu spíše než člověka připomíná trpaslíka z Hobita nebo skřeta z filmů Leose Caraxe. Reklama na nejlepší ústavu Spojených států amerických na světě. ()
Tož nebylo (by) to špatné. Kdyby ovšem... Lincoln tedy v žádném případě nebyl odvěkým bojovníkem za zrušení otroctví či propagátorem rovnosti ras. Stejně tak válka byla vedena "za zachování unie". Otroctví v tom sehrálo jen částečnou roli a spíš ekonomickou, než lidskoprávní. Ne, netvrdím, že by Lincoln nebyl dobrý prezident nebo že by byl špatný člověk. Ale byl to člověk z masa a kostí, nebyl ani světec ani bojovník za lidská práva na úrovni 21. století. To k mé lítosti současní tvůrci mají tendenci Lincolna stejně tak jako jiné historické postavy vypodobnit coby lidi nikoli vlastní doby, ale doby tvůrcovy. Film sám o sobě špatný není, některé pasáže jsou i vtipné, jako třeba "lovení hlasů" (a nabízí to zajímavé otázky k "politické korupci"), samotné hlasování je celkem pěkně gradované, zkrátka Spielberg svůj um stále nezapomněl. Daniel Day-Lewis taky stojí za pozornost, i když s ohledem na uvedené zploštění nemá kromě bradky, chůze a zabarvení hlasu příliš prostoru pro skutečný projev charakteru. Zejména v porovnání s takovým Až na krev to vynikne. Tři jsou tak akorát. ()
Mrtvolné. 60% ()
Akademici si ucvrnkli do textilu, Američanům vzrostla národní hrdost a já jsem ráda, že Spielberg po průměrném Válečném oři dokázal, že ještě umí. 75 %. [Kino] ()
|| Scenár: Tony Kushner | Hudba: John Williams | Produkcia: Steven Spielberg, Kathleen Kennedy | Distribúcia: Touchstone Pictures, 20th Century Fox | Štúdio: DreamWorks, 20th, Reliance, Participant, Amblin, The Kennedy/Marshall Comp. | Rozpočet: 65 miliónov $ | Tržby: 166,045,805 $ || Môže to byť z historického hľadiska akokoľvek hodnotné, ak to nefunguje ako film. Tak obludnú nudu som už dávno nezažil - to aj hodiny dejepisu boli viacnásobne záživnejšie. ()
Mnohé komentáře k tomuto mimořádnému dílu vypovídají více o svých autorech než o díle samém. Spielberg, často nekriticky zbožňovaný a skoro stejně často také tak zatracovaný, se tu vzepjal k mimořádnému tvůrčímu činu. Poslední měsíce života jedné z největších osobností světových dějin 19. století, postihující končící mimořádně krvavou občanskou válku Severu proti Jihu, jsou jímavým příběhem muže, který až do konce svého života zůstal tím, kým byl: prostým mužem z tehdejšího amerického západního pohraničí, zálesákem a pozoruhodným autodidaktem, který se dopracoval mimořádné úrovně. A posléze i dvou volebních období ve washingtonském Bílém domě. Rozvaha, se kterou řídil zemi, odvaha a statečnost, které jej neopouštěly ani tehdy, když stál na pokraji zničující porážky, jsou a byly stejně obdivuhodné jako jeho jedinečný intelekt a pozoruhodná vzdělanost. Spielberg ani autor scénáře si v ničem svou úlohu neusnadnili. Zblízka, pod drobnohledem kamery, vidíme i druhou, odvrácenou tvář americké demokracie, tvář pokrytou boláky ponížení, rasismu s prvními nádechy protofašistických náznaků, politiku, která již tehdy byla nejen v americkém provedení bezskrupulózní. Lincolnova velikost - připomeňme si jeho ohromný pomník nedaleko Bílého domu - tu vyniká ještě víc. Strhující herecké výkony, nesené režisérskou představou a vůlí, mají svůj svorník: je jím Daniel Day-Lewis ztělesňující amerického dějinného velikána natolik suverénně a samozřejmě, že se jím, prodchnut velikostí svěřeného úkolu, skutečně stává podobně jako Jiří Pleskot Edvardem Benešem nebo Meryl Streepová Margaret Thatcherovou. Pozoruhodný výkon odvádí i Sally Fieldová v úloze Lincolnovy kontroverzní choti Mary. Sytě jsou prokresleny i portréty členů Lincolnova kabinetu. Kamera Janusze Kabinského doslova čaruje jak v prostorách Bílého domu, tak ve velkých krajinných záběrech bitevních scén a jejich hrůzných pozůstatků, tisíců a desetisíců mužských mrtvol. Vlastenecký patos, podávaný Spielbergem, je cudný ve výrazu a hluboký v citovém prožitku. Velkolepá severoamerická fuga je jasným oscarovým filmem a současně nadčasovou poctou muži, který patří ve světových dějinách k tomu nejzávažnějšímu a nejjímavějšímu, jak film naznačuje rovněž věcně podaným tragickým koncem-skonem dvoumetrového obra své doby. Pro toho, kdo vnímá život jako zdroj hlubokých, kvalitu životu stále zvyšujících zážitků, jde a půjde o setkání vskutku nezapomenutelné. ()
Film pro ty, kteří mají rádi americkou historii a kteří více než snahu o okázalé, velkolepé drama ocení dobovou atmosféru a věrnost dějinám. I proto bude z Lincolna většina českých diváků zákonitě zklamaná; emocionálních scén je tu pramálo, o Lincolnově životě se toho člověk moc nedozví, vedlejší příběhové linie jsou silně potlačeny a celé to vlastně působí jako záznam politického rokování o jednom z nejznámějších dodatků americké ústavy. No, a právě proto jsem z něj nadšená já. Užívala jsem si Lincolnovo neidealizované ztvárnění dokonalým Danielem Day-Lewisem: jeho shrbenou postavu, jeho nezvyklou barvu hlasu, jeho zatajování informací, jeho podplácení kongresmanů, jeho rozvážnost v dobách, kdy bylo potřeba jednat, a celkově všechny ty maličkosti, kvůli kterým by dnes prezidentské volby musel zákonitě prohrát, ačkoliv se pod tímto nánosem drobných nedostatků skrývala osoba pro prezidentskou funkci jako stvořená. Užívala jsem si kostýmy, nasvícení scén a všechny ty povalující se mapy a knihy, které mi okamžitě připomněly mou touhu mít vlastní soukromou sbírku starých listin a dokumentů. Užívala jsem si všechny ty zmínky o tehdejším právním systému, o tom, jak rovnost před zákonem neznamená rovnost rasovou, o tom, proč je třeba zrušit otroctví. Ocenila jsem, že se ve filmu v menší roli objevila sestra jednoho amerického prezidenta, který do úřadu nastoupil přesně 100 let po Abrahamu Lincolnovi a na kterého byl také spáchán atentát. A i když mi konec přišel lehce nadbytečný (vrchol podle mě nastává v momentu, kdy Tommy Lee Jones odchází z Kongressu), neměla bych sebemenší problémy s tím, kdyby byl Lincoln oceněn Oscary za nejlepší film (což by po uvedení Billem Clintonem na Zlatých glóbech nemělo být složité), nejlepšího herce v hlavní roli, nejlepšího herce v roli vedlejší a kameru. Film, na který jsem do kina zašla (zatím) dvakrát a který chci vidět (minimálně) i potřetí! ()
Musel jsem se trochu nutit, abych se na Lincolna vůbec podíval a musím říct, že za vidění stál. Plejáda skvělých herců, kteří mají co říct... Navíc Spielberg netočí vyloženě špatné filmy a prosazení 13-tého dodatku, byť zdlouhavé a nudné podává zajímavě. Abe (Daniel Day-Lewis je skvělý a nominace na Oskara je více než oprávněná) využívá zdržování korupci a překrucování pravdy k dosažení svého. Jeho dobrácké a skvěle vypointované historky z něj dělají sympaťáka, ale lid kvůli tomu trpí o měsíc déle ve válce. Hvězdný okamžik dějin, říká se... nic není hvězdného na snaze prosadit svou a uspět pletichařením a polopravdou. Podotýkám, že při finálním hlasováním jsem doufal, že dodatek projde a při každém "Yay" jsem se pousmál. Spielberg uspěl v tom, že na nás nevalí tohle období dějin jako něco význačného co tvoří dějiny. Bere to syrově, věcně. Podaří se to, fajn. Nepodaří, no tak budiž, snažili se. Ano je trochu nevýhoda, že víme jak to dopadlo. Divák proto nemůže být zcela spokojen. Výlety mimo interiéry (je jich jen pár), kde vidíme válku s tím co k ní patří (usekané údy na kolečku) zaberou z celé dlouhé stopáže jen pár minut jinak se kecá. Přesně tím stylem (jen argumenty mají hlavu a patu), který vidíme na jednáních v české sněmovně (z tím rozdílem, že v ní někdo opravdu sedí a kdo v ní sedí nečte noviny, nespí, ale dokonce mluví a má názor), které nedokážu sledovat déle než několik vteřin. Aspoň ten Williams k tomu hraje, i když nijak vyjmečně. ()
Zručně natočená učebnice, která má pro nás stejný přínos asi jako kdyby se v Americe koukali na film o Husovi. Asi by si řekli, že to je dobře natočený a ten hlavní herec hraje na sto procent, ale ve výsledku by jim ten film byl naprosto šumák, protože to nejsou jejich dějiny. Lincoln je bohužel také ten případ, jelikož nás to zkrátka dostatečně neosloví. A Steven už taky natočil méně uspávající filmy. Daniel Day-Lewis a Tommy Lee Jones by si nicméně toho plešouna zasloužili. ()
O výhodách rozvážné chůze. ()
Jakmile jsem viděl trailer, bylo jasné, že se mi to bude hodně líbit; a také to, že v Evropě Lincoln moc úspěchu nesklidí. A podle toho také vypadá. Člověk by řekl, že skuteční "kritici" se dokáží přenést přes patriotismus a zhodnotí tu poctivou řemeslnou práci, co Spielberg odvedl. Ale nestalo se, takže to budu muset, alespoň částečně, napravit já (jako nadšenec do americké historie)...85%...[26.01.2013_Cinestar_Černý Most] ()
Člověk sleduje tuhle dějepisnou interiérovou nudu a říká si co chvíli: "kam se sakra poděla ta Spielbergova dynamika a dravost v jednotlivých záběrech, kde je drajv" ? Lincoln je krásně natočená věc, solidně odvyprávěná s pevnými historickými základy. Daniel Day-Lewis je opětně strhující. Nicméně filmy jako je tenhle musí být alespoň trochu pro diváky, tedy dobře uchopitelný (resp. nesmí být nudný a zdlouhavý) a to se tentokrát nepovedlo ani trochu. ()
Jak se chlapíci v Kongresu tahali a přetahovali o 13. dodatek k ústavě, jak upláceli či byli upláceni, jak měnili názor či jak si stáli za svým. Ne, že by to bylo nezajímavé. Ne, že by Lincoln nebyl sympaťák, charakter a zábavný chlapík vyprávějící báječné historky. Ne, že by film nevyvolal emoce v souvislosti s válkou i ryze osobní, při zmínkách o smrti prezidentova syna. Spielbergovi se zřejmě podařilo dosáhnout přesně toho, čeho chtěl. Já jsem si u toho častokrát vzpomněla na Pravou blondýnku 2 a dost fest jsem tam postrádala nějakou pastelovou barvu a hlavně tu čivavu. ()
Lincoln je filmem vysloveně precizním až perfekcionistickým, o tom žádná. Nelze se ale ubránit tomu, že je hlavně nudnou historickou přednáškou. Spielberg samozřejmě umí, to bezpečně víme už dávno, ale scén, kdy by divák jen mlčky polknul, je tu pohříchu málo. Americký filmař si už několik dekád může dělat za kamerou a pak i ve střižně prakticky cokoliv si zamane, s Lincolnem mu to ale moc nevychází. Pečlivě budovaná scéna a dlouhé záběry okořeněné nadprůměrnými hereckými výkony jsou sice fajn, ale divák chce v roce 2013 i něco víc, než jen debatní kroužek. Samozřejmě to nemyslím doslova, ale přepínání mezi prezidentovou pracovnou a hlasovací místností není úplně atraktivní. Samotná hlava státu tu navíc není tou postavou, kterou bychom se chtěli okouzlovat. Lincoln je pro nás Evropany prostě prezident, který zatočil s otroctvím, ale nevnímáme ho nadčlověkem jako za oceánem Američané. Ty by asi taky moc nelákalo Havlovo na plátně tříhodinové prokopávání se k demokracii. Jeden z nejrespektovanějších herců současnosti Daniel Day-Lewis (dostane třetího Oscara za hlavní roli?) hraje zas a znovu výborně, bohužel pro něj ale postavu poměrně nezáživnou až otravnou!! Těším se, až Spielberg (minule zklamal Válečným koněm) zase vlítne do řemeslně vymazlené budoucnosti!! ()
Původně jsem zde chtěl něco napsat o tom, že na CSFD se rozvinula mohutná vlna haterů proti Spielbergovým novým filmům, ale pak mi došlo, že zrovna u tohoto filmu by to asi nebylo to pravé ořechové. Lincoln je film určen především pro domácí trh v USA a tam tomu to hodnocení odpovídá (momentálních 7.7 na IMDb je hodně dobrá vizitka pro jakýkoliv film). My, Češi, můžeme akorát tak ocenit skvělého Day-Lewise, režii, na které jde poznat, že Spielberg to má stále pevně v ruce a hlavně fakt, že na 150 minut trvající film připadne jen minimum nudy. Za mě 80 % s tím, že by mě zajímalo, jak by Američani hodnotili film dejme tomu o Masarykovi? ()
Líbí se mi, jak je v posledních letech každý film Stevena Spielberga jiný. Jak pokaždé zkouší trochu jiný postup, jiný žánr a spolupracuje s jinými herci, aby to nakonec pokaždé dopadlo na jedničku. Jako teď. Aby bylo jasno - za jeden z nejlepších Spielbergových filmů vůbec považuji Amistad a o to víc jsem čekal, jak se s otroctvím vypořádá tentokrát. Skoro stejně výborně (tj. Amistad je přece jenom lepší). Natočit dvě a půl hodiny dlouhý film, ve kterém se jenom mluví a kterým prochází desítky historických postav, je zjevně leckomu proti srsti. Nechápu proč. Spousta takzvaných recenzentů nadává, že film je chaotický ukecaný guláš, který vznikl jen proto, aby dostal Oscara/Oscary. A hlavně "tam nejsou žádné bitvy - to i ve Válečném koni jich bylo víc". Proboha, lidi! Lincoln je skvělý právě proto, že v něm bitvy nejsou. Víme, že Občanská válka zuří, díky úvodní scéně si dovedeme představit, jaký humus to je, ale proč bychom se na ni měli dívat víc? Nestačí sledovat, co dělá s lidmi? Podle mě naprosto. Úporná snaha o prosazení 13. dodatku je stokrát napínavější než výjevy z bojiště, na kterém děla trhají lidi na kusy. A ta snaha je výborně popsaná - stejně jako osoba prezidenta Lincolna. Rozvážn i tvrdohlavý umanutý chlap, který má své vrtochy, neduhy, ale i smysl pro humor, věčný vypravěč historek a (nejmilejší překvapení pro mě) protřelý intrikán. V postavách, kterých rozhodně není tak moc, jak mnozí tvrdí, se dá vyznat krásně i díky jejich představitelům, jednotlivé příběhy, na něž je celý děj rozdělen, jsou výborné a hlavně skvěle ukončené (poslední scéna Tommy Lee Jonese!). K hercům není moc co psát, Steven Spielberg si špatné nevybírá... Jen by mě zajímalo proč roli odmítl Liam Neeson, když na Lincolna, jakého tady vidíme, příliš starý určitě není. Ale co, Daniel Day-Lewis je... Páni! Úžasný! Takže teď už jen klasicky pochválit úchvatnou Kaminskyho kameru, která si zase jednou skvěle hraje se světlem i stínem a v kině vypadá náramně, a pochopitelně i Williamsovu hudbu (ve filmu sice nevynikne tak jako na samostatném soundtracku, ale stejně je božská). Pět čistých. ()
Lincoln, kromě toho že po nocích lovil upíry, byl i prezidentem. A určitě dost význačným, jinak by se filmu o něm nechopil sám Steven "mám s ním radši sci-fi" Spielberg. U nás se o něm na škole moc neučilo, takže jsem doteď věděl jen to, že rád chodil do divadla a při své poslední návštěvě v něm se už nedozvěděl pointu hry, ale díky tomuto filmu jsem si rozšířil vědomosti. Co mě určitě zaujalo je fakt, že politika se za ta staletí vůbec nezměnila a pořád ji ovládá korupce a vlastní zájmy nad těmi lidskými. [OSCAR 2013] .. překvapivých 12 nominací, tedy pro mě. Pokud bych měl něco ocenit, tak asi Tommyho Lee Jonese za jeho roli neúplatného senátora, možná ještě kostýmy .. ()
Opona se rozhrne, na černém pozadí se majestátně vyrýsuje nápis „Lincoln“ a dřív než stačíte říct „lovec upírů 2“, jste vhozeni do nelítostné bitvy Severu proti Jihu. Detailní záběry urputně křičících vojáků vám sice neprozradí nic o velkoleposti bitev, avšak o to působivěji vykreslí agónii jednotlivců zasažených bajonetem do zad. Vřava rychle utichne a nutno podotknout, že s ní i jakékoliv naděje na další akční scénu. Přeci jen Spielberg už patří ke starší generaci a tentokrát se na nějaké běsnění s bambitkami očividně necítil. Své nové životopisné drama bere vážně (rozhodně vážněji než předchozí paskvil Válečný kůň), nechce se snížit ke snadno přístupným diváckým atrakcím (vizuálním efektům) a staví politické dialogy vysoko nad všechno ostatní.___ Pokud očekáváte, že se film bude točit pouze kolem Abrahama Lincolna a detailů z jeho života, můžete být lehce vyvedeni z míry, centrem všeho dění je totiž jen jedna etapa jeho panování – jedna zásluha a to zrušení otroctví díky přijetí třináctého dodatku americké Ústavy. A vůbec, sám Lincoln se kolikrát v centru dění ani nevyskytuje, představuje pouze strůjce a hlavního hybatele procesu prosazování třináctého dodatku, svědomitě mu kryje záda, poskytuje podpůrnou palbu, ale nikdy se sám nestaví před něj a nepřekáží mu ve výhledu. Rozvážný Abraham tak plní úlohu moudrého dědy - nikoli věkem, ale povahou a svým diplomatickým přístupem k věci. Své myšlenky si (téměř) vždy obhájí, na každou poznámku dokáže sestavit protiargument a ještě ho zakončit alegorickou historkou ze života…___ V postavě Lincolna se skvěle snoubí kvalitní scenáristický podkres (tedy co se jeho charakteru týče) s ještě kvalitnějším hereckým výkonem. Daniel Day-Lewis (Až na krev) si po vzoru Stanislavského metody nastudoval svou roli dokonale – vláčná chůze, aneb důkladný jak v pohybu, tak v projevu, důrazná a přitom neagresivní gestikulace, charismatický obličej, z něhož sálá výrazný úsměv i přirozená autorita – hurá, Abraham Lincoln ožil! Tommy Lee Jones (Muži v černém 3) v roli krajního odpůrce otroctví, Thadeuse Stevense, mu však zdatně sekunduje a nebylo by žádným překvapením, kdyby si tento rok právě tito dva zasloužilci dokráčeli pro své další zlaté sošky.___ Téma otroctvi již Spielberg zevrubně rozebíral ve snímku Amistad, ani v něm se nebál od počátku rozdělit postavy, potažmo celý filmový svět na dvě vyhraněné kategorie – dobro a zlo. Není tak černohumornou narážkou, že Spielbergovo vnímání (nejen) otroctví je silně „černobílé“. Lincoln, podobně jako Amistad, nedokáže diváka vybídnout k zamyšlení a poskytnout mu nějaký prostor k zaujetí vlastního stanoviska. Fakta jsou předkládána systematicky, srozumitelně, jenže také poněkud fádně a nepříliš zábavně. Režie je chladně precizní, ale co se týče vzdělávání diváka historií, pojem „škola hrou“ ji zůstává cizí. Z téměř nekonečných politických slovních přestřelek nás dokážou „probudit“ a emocionálně nabít jen momenty, kdy se přestane mluvit o populaci jako celku a přijdou na řadu jednotlivci, s nimiž jsme schopni se identifikovat – ať už jde o procítěné projevy Thadeuse Stevense, odvážné odhodlání Lincolnova syna Roberta, nebo samozřejmě odbočky do osobního života samotného Abrahama.___ Ovšem neberte mě špatně, ne každý politický monolog je nudný a ne každý státník vás umoří počítáním hvězd na americké vlajce! Film oplývá řadou vyhrocených momentů, kdy vypointovaný monolog a úderné gesto rukou dokáže diváka nabít větší energií, než kdejaký Válečný kůň tančící balet na minovém poli. Z hlediska záživného převedení životopisu na plátno lze také říci, že Spielberg jednoznačně překonává předloňského Eastwoodova J.Edgara, jenž se na rozdíl od Lincolna nebyl schopen prohnout v patřičném dramatickém oblouku jako správná filmová kočka. Nicméně povedenou závěrečnou katarzí se nemůže ve svých posledních výtvorech chlubit ani jeden z režisérských veteránů.___ Vzhledem k základům americké historie snad nebude žádným spoilerem, když prozradím, že otroctví bylo zrušeno a Abraham Lincoln zavražděn. Rozpor filmu pramení z jeho nerozhodnosti, kterou událost ustanovit jako klíčovou pro závěrečnou katarzi. Snímek svou ústřední dějovou linii o třináctém dodatku prakticky uzavře do dvou hodin, bohužel Spielberg po vzoru baterií Duracell vydrží déle než běžní režiséři a směle jede dál! Hledisko vyprávění přesedlá zpět na postavu Abrahama a trvá přesně o pár minut déle, než by bylo záhodno. Divák si své „vyvrcholení“ již prožil v soudní síni, a tudíž může být problém vydržet dalších 20 minut fascinovaně zírat na plátno, obzvlášť když film klíčovou událost Abrahamovy smrti zmiňuje úplně mimoděkem, tedy nevhodně minimalistickým způsobem.___ V celkovém dojmu se rýsuje především pocit z kvalitně odvedeného řemesla – ať už se jedná o zmiňovanou zkušenou režii a vytříbené herecké výkony, nebo o výpravu věrně imitující dobu v čele s drahými kostýmy. Jen ke kameře a hudbě nelze říct víc, než že se snaží na sebe neupozorňovat a raději jen poslušně a nenápadně sloužit filmovému vyprávění. Akademické podívané tohoto druhu chybí „něco navíc“ – zbraně schopné dostřelit i do řad obyčejných diváků, způsobit zvrat hodný efektu „wow“, rozvířit prach, po němž nezůstane jedno oko suché, zkrátka chybí propracovanější spletitost osudů, popř. údernost a razance, nezakládající si jen na úctě k historii. 6/10 () (menej) (viac)