Réžia:
Stephen DaldryKamera:
Seamus McGarveyHudba:
Philip GlassHrajú:
Nicole Kidman, Julianne Moore, Meryl Streep, Stephen Dillane, Miranda Richardson, Sophie Wyburd, Lyndsey Marshal, Linda Bassett, Christian Coulson (viac)VOD (1)
Obsahy(1)
Richmond, Anglie 1923. Spisovatelka Virginie Woolfová píše v azylu svého venkovského domu jedno ze svých vrcholných, nejintimnějších a vnitřně nejkomplikovanějších děl "Paní Dallowayovou". V Los Angeles roku 1951 si touto knihou prosvětluje depresi všednodenního stereotypu těhotná žena v domácnosti Laura Brownová, připravující narozeninovou oslavu pro svého manžela. Také moderní paní Dallowayová - Clarissa Vaughnová, emancipovaná nakladatelka z New Yorku roku 2001 - chystá oslavu pro muže, kterého miluje: pro básníka Richarda umírajícího na AIDS. Jeden den ze života tří různých žen obývajících tři různé časoprostory nabízí meditaci nad nejistotami i bolestnými vítězstvími moderní ženské feminity: nad jejími pochybnostmi ohledně seberealizace v soukromí i práci, nad jejími milostnými pouty k mužům a ženám... a také nad jejím děsem tváří v tvář uplývajícímu času pustošícímu květiny ve váze stejně jako všechny lidské jistoty. (oficiálny text distribútora)
(viac)Recenzie (798)
...soundtrack drží aj počas záverečných titulkov dramatickú atmosféru...dramatické okamihy striedajú konverzácie, ktoré spomaľujú tep...verbálne excelentné monológy...herci, ktorí žijú svoju postavu...mal som pocit akoby som bol postavou vo filme...postavou ktorá nemôže nič ovplyvniť...a tak som sa len pozeral...toto je dráma, ktorá vystihuje svoju podstatu, pretože je to naozaj dramatický príbeh...chcel som aby to pokračovalo daľej...po dlhom čase som konečne videl skvost svetovej kinematografie a na tieto dve HODINY sa bude ťažko zabúdať...mimochodom...soundtrack je veľmi podobný tomu z filmu Zápisky o škandále...miestami som mal pocit, akoby bol okopírovaný... ()
Skvelá adaptácia rovnako skvelej (krátkej, zato brilantnej) prózy Michaela Cunninghama. Skvelá réžia Stephena Daldryho a v neposlednom rade skvelá hudba Phillipa Glassa. Tento film sa ťažko popisuje, pretože veľmi dobre reflektuje život v jeho mnohovrstevnatosti, nejednoznačnosti a prchavosti minút a hodín, z ktorých sa skladá každý náš deň, vrátane toho prelomového, ktorý zažívajú tri hrdinky snímku. Ich predstaviteľky ponúkajú skutočný herecký koncert, pričom najmä Julianne Moore ostala rozhodnutím akademikov trochu neprávom v tieni Nicol Kidman. Hoci je to film o dlhom a pomalom umieraní (fyzickom, či psychickom), zanechal vo mne vznešené a harmonické pocity. Je totiž aj o láske a o tom, že človek môže žiť v ťažkej beznádeji a pritom zachytitˇ záblesky hlbokého naplnenia, pretože vždy je tu niečo, čo má pre neho v danej chvíli veľkú hodnotu a zmysel- či už je to dielo svetovej literatúry, kytica kvetov alebo (zdanie môže klamať) obyčajná torta. Filmový klenot. ()
Naprosto úžasný, poutavý film přímo překýpající emocemi. Nemohu mu vytknout z hlediska scénáře, režie, hereckých výkonů a hudebního doprovodu skladatele Phillipa Glasse opravdu vůbec nic. Nejvíc mě, ze tří hlavních představitelek, oslovila Nicole Kidman, v tomto filmu vzhledově témeř k nepoznání, která mě dokázala, svým ztvárněním spisovatelky s depresivními sklony, opravdu přesvědčit, že Oscar za tuto úžasnou roli byl na místě. Pro mě byl tento film krásným emocionálním zážitkem, nutícím k zamyšlení a přehodnocování svých vlastních hodnot. ()
Oh, Mrs. Dalloway... Always giving parties to cover the silence. Aká pravdivá veta ... ale nielen ňou trafil tento film do čierneho. Táto emocionálna nálož ma dotrhala na kusy. Pri kuchynskej scéne mojich obľúbenkýň Toni a Julianne som ani nedýchala. The best movie kiss ever... ()
Vynikajúci film, skvelé výkony hlavných predstaviteliek, mňa osobne herecky najviac zaujala Julianne Moore. Film ktorý pre mňa objavil tvorbu Virginie Woolf. Toto dielo som videla viac krát a vždy vo mne zanechalo pocit, že som videla niečo výnimočné. ()
Oslňující příběh tří žen, které jsou ve třech časových obdobích provázány jedním dílem a oslnivé herecké výkony v pořadí Nicole Kidman, Meryl Streep a Julianne Moore. Kidman jako depresemi soužená spisovatelka Virginia Woolfová, Moore vhozená do role hospodyňky a Streep nenaplněná láskou svého nejlepšího přítele. Celý příběh podtrhuje fascinující hudba, která umocňuje už tak silné chvíle (např. úvodní scéna, kdy jde Kidman do řeky). Těžko popsat příběh, kde dominují emoce. Málokterý film mě donutil pořídit si ihned po shlédnutí stejnojmennou knížku, abych mohla onen příběh prožívat ještě jednou a silněji. Málokterá knížka, která ve mě zanechala méně než filmové zpracování. Tedy do plnejch. ()
Hodina H nastala! Dechberoucí a vytříbená adaptace výborné knihy Michaela Cunninghama, kde pod režijní taktovkou geniálního Stephena Daldryho podávají své životní herecké výkony Meryl Streep, Julianne Moore a Nicole Kidman. Pravým objevem hodin je pak Nicole Kidman, jejíž postava Virginie Woolfové prožívá další atak duševní choroby a snaží se vyrovnat s neúnosností běžného dne. Nicole je bledá, vysoká, plná ostré energie se záchvaty hněvu, jako obrovský pták vytržený z odpočinku. Příběh o ženách, které spojuje jedna kniha, ale rozděluje čas, vás osloví, vtáhne do sebe a poví vám neskutečně hodně. ()
Ten film můžu vidět stokrát a pokaždé tam najdu něco nového, co mi předtím uteklo.. Bezchybné herecké výkony jen podtrhávají geniální propletení lidské samoty a bezmocnosti. ()
Dost emotivní a silný film, který ovšem ukazuje svůj náboj jen na povrchu filmu a v rozhovorech postav. Jejich chování a jednání mi ale připadalo trochu přitažené za vlasy, stejně jako celý film. Když se podívám na snímek jako na celek, přijde mi hodně složitý, taky proto, že nechává diváka ve spletitých ženských myšlenkách, které ne úplně vyplývají na povrch a člověk si něco musí domýšlet. Jestli si to domyslí správně nebo špatně to už je asi jeho věc. Jinak za pochvalu určitě stojí herecké výkony a v některých chvílích scénář. ()
Prečítať Mrs. Dalloway. Prečítať The Hours. Pozrieť tento film. Na úplné pochopenie je potrebné prečítať si román V. Woolf Mrs. Dalloway, z ktorého Cunningham pri písaní The Hours vychádzal. Mnohé postavy, vzťahy a udalosti v ňom majú svoj protipól - , ale celé je to súčasne úplne inak! Ak ste Mrs. Dalloway nečítali, tak Hodiny majú samozrejme aj svoj vlastný príbeh, ale prichádzate o celú jednu rovinu príbehu, ktorá je jednou z najúžasnejších inšpirácií cudzím dielom, aké som mala možnosť vidieť. (asi ako keď niekto nevidí popkultúrne odkazy v nejakom seriáli a ten mu potom nepríde vôbec vtipný) ()
Baby spustili herecký koncert a hrajú to ako z nejakej knihy ()
NUDA! NUDA! NUDA! Hodnocení: 2/10 ()
To co mi u Hodin udělalo největší radost, byla estetická stránka celého filmu. Ano, radost, protože mě upřímně těší, že se ještě vůbec někomu chce dbát na ty všechny detaily, které činí film pro diváka opravdovým uměleckým zážitkem. Co se týče příběhu je to podle mě velmi složitá, hutná, myšlenkově nabitá záležitost. Po jeho zhlédnutí jsem nabyl dojmu, že to jeden z těch "must see again" filmu, je ovšem otázkou jestli na to budu mít ještě někdy chuť. I přes zmíněnou složitost, hlavní myšlenky a poselství filmu je snad jasné, a nemyslím si, že film plně pochopí a prožijí pouze ženy. Míra ztotožnění s tím, co se ve filmu odehrává, záleží na osobních životních zkušenostech, a to bez rozdílu pohlaví. ()
Asi mi někde upadl jeden X chromozom, po všech stránkách perfektně natočenej film, hudba super, kamera super atakdál, ale: téma filmu (ženský řešící pro mě nepochopitelný, čti pochopitelný ale nesmyslný, problémy) mě asi úplně minulo. Na jedno promítnutí dobrý, avšak nikdy víc! ()
Nedokoukal jsem to. Možná někdy, když budu v jiném rozpoložení... Tentokrát mi to přišlo jako příliš ženský film ()
Možná jsem ignorant a neználek, nebo jen nejsem ženská, nevím čím to je, každopádně na mě snímek nějakým zázračným dojmem nezapůsobil. Musím sice ocenit, že má film tři různé časové linky, které spolu nějakým způsobem souvisí, ale to je tak všechno. Příběh není nijak záživný a ani nijak dlouhý, za to je hlubší než Mariánský příkop. Vlastně o příběh tu ani tak nejde, hlavním předmětem zájmu jsou city a pocity hlavních hrdinek ve třech časových liniích. Ten typ filmu, který opravdu nemusím.. ()
Momentálně lituji, že jsem se na to dívala. Film je to úžasný, uchvacující, ale na mě příliš těžký. Přijde mi, že pokud je člověk zrovna ve špatné náladě, řeší nějaké problémy a má nějaké životní pochybnosti, tohle není film pro něj. Nebo možná je, netuším, komu je ten film určen. Ale z mého hlediska pro takové lidi by mohl být nebezpečný. Je to velice poučné, jako nazření do duše těch tří emocemi zmítaných žen. Ale jako by mi na ramena někdo naložil nesnesitelně těžký náklad, který mě táhne k zemi, dokáže zkazit moji poměrně dobrou náladu a doslova mě dusí. S tímhle filmem opravdu opatrně. Všechny tři představitelky byly úžasné, i filmově Aids nemocný Ed Harris. Bylo to napěchované silnými momenty, které ještě dokreslovala velice emotivní hudba, výrazný klavír. Především mě zarazilo, že tu měla hrát Nicole Kidman, ze začátku jsem čekala kdy se objeví, pak mi přišly povědomé pohyby a výrazy spisovatelky Virginie Woolfové a ejhle! Dokonale namaskovaná, opravdu k nepoznání. Tento snímek v sobě skrývá mnohé, na které člověk musí dozrát, na které si časem třeba přijde sám a dojde k tomu, že počínání postav chápe, že se v nich občas vidí nebo nad vším mávne rukou. Každopádně filmově to je vysoká úroveň, ale bohužel to nechci vidět znova. ()
Perfektní snímek s prolínajícími se časovými příběhy. Bylo jasné, že zfilmovat knihu Woolfové by bylo prakticky nemožné, protože knihy postrádají děj a vyjadřují pouze pojetí času ovlivněné filozofií Bertranda Russela. Zmapování jejího života byla skvělá volba. Výborný film, který ve mně nechal hluboký dojem. ()
Ve filmu sledujeme příběhy tří žen v odlišné době. Všechny tyto ženy mají problém s nalezením svého místa v životě a smyslu života vůbec. "Někdo musí zemřít, aby druzí mohli žít lépe" - to je hlavní myšlenka, která se táhne celým filmem. Výborný scénář je dobře zpracován a podkreslen krásnou hudbou, která je velice výraznou součástí vyprávění. Největší přednosti filmu jsou však v hereckých výkonech. Skvělá jako vždy je Meryl Streep, stejně skvělá (jako téměř vždy) je Nicole Kidman - díky maskérům téměř k nepoznání, a asi nejvíce mne překvapila a nadchla zajímavá Julianne Moore. V souvislosti s hereckými výkony nelze opomenout brilantního Eda Harrise v roli básníka, umírajícího na AIDS. 80%. ()
Jeden z mála amerických filmů, který se (na rozdíl např. od Terapie láskou) neodchyluje od knižní předlohy. Ve filmové verzi ale bohužel nejde tak přesně vyjádřit emoce jednotlivých hrdinů a už vůbec ne vysvětlit důvody jejich činů. Ideální film pro lidi, kterým není cizí vysoká míra tolerance a empatie. Jen tak se totiž podaří jednotlivé postavy pochopit a některé z nich neodsoudit. ()
Reklama