Réžia:
Marek NajbrtKamera:
Miloslav HolmanHudba:
Midi LidiHrajú:
Jana Plodková, Marek Daniel, Richard Stanke, Jiří Ornest, Klára Melíšková, Tomáš Měcháček, Sandra Nováková, Martin Myšička, Simon Schwarz, Josef Polášek (viac)Obsahy(1)
Co všechno jste ochotni zradit pro lásku? Příběh osudového vztahu dvou lidí, kteří na pozadí válečného dramatu prožívají vlastní drama soukromé. Příběh o skutečných citech, o lásce, která v extrémních dobách může vést až na samou hranici sebedestrukce, a přesto má v sobě sílu a naději. Riskantní hra o kariéru, cit, lidskou důstojnost a nakonec o život v temných časech Protektorátu... Rozhlasový reportér Emil Vrbata a herečka Hana jsou manželé. Píše se rok 1938, atraktivní Hana slaví první úspěchy ve filmu, je obletována ctiteli. Emil žárlí. Německá okupace a začátek války obrátí jejich životy naruby. Hana je konfrontována se svým židovským původem, z výšin nadějně rozběhnuté kariéry padá na dno společenského žebříčku. Emil využije šanci zachránit a zároveň ovládnout Hanin život. Odmítne rozvod, v zájmu Haniny ochrany setrvá v „rasově smíšeném manželství“ a stane se hlasem německé propagandy. Smlouva s ďáblem si ale vybírá daň. Emilova sebeúcta se hroutí, láska k Haně se mění v „protektorství“, manželství se propadá do lhostejnosti. Osud na Emila přichystal past. Na útěku od milenky ve spěchu ukradne cizí kolo a šlápne do pedálů. Jenže z rozhlasu už drnčí poplašná zpráva: "V Praze byl spáchán atentát na zastupujícího říšského protektora Heydricha, jeden z pachatelů ujel z místa činu na bicyklu...". Náhodný kontakt se zdánlivě banálním předmětem odstartuje Emilovu zběsilou jízdu o život, o odpuštění v očích milované ženy... (oficiálny text distribútora)
(viac)Recenzie (838)
Na naše poměry netradiční vizuální zpracování a hudební doprovod, Plodková s Danielem taky výborní, ale co naplat, pomalejší tempo vyprávění mi příliš nesedlo. ()
Byla radost sledovat takhle originálně a kvalitně udělaný český film. Až na poněkud průměrný a nepřesvědčivý výkon hlavní hrdinky velká spokojenost. ()
Od začátku tušíte, kam film směřuje, ale pořád neztrácíte naději, že by to mohlo být jinak a že se na plátně objeví číslice "1945"... Chválím zejména audiovizuální zpracování "šlapacích" scén, jen se obávám, že pokud je jejich smysl vylíčen již v úvodním Hitlerově citátu, zmenšuje se prostor pro divákovu vlastní interpretaci. (529.) ()
Tento netradiční český film, který staví příběh z období protektorátu na minimalismu a citovém dramatu dvou lidí, mi pomohl si uvědomit, jak moc nesnášim Hřebejka a jeho Musíme si pomáhat. Tohle vypadá jako Najbrtova odpověď na hřebejkovskou poetiku velkých emocí a dobrých lidí. V Protektorovi jsme svědky lidství. Škoda jen, že příběh nemá takový spád, jak by zrovna tady bylo potřeba. ()
Pustil jsem si za sebou čtyři český filmy - Poupata, Protektor, Pusinky a Kajínek. Poupata jsou jasnej vítěz, vypadaji depresivně, ale maji v sobě něco schovanýho, jakousi karmickou smyčku (jinak by to snad Javorský ani nevzal), což je povyšuje na velmi kvalitní záležitost. Protektor mi vůbec nesednul svým stylem, i když má velmi silný chvíle. Pusinky mě hrozně rozčilovaly, půl filmu je ve tmě, kdy skoro nic nevidim, a taková ta neurotičnost mě někdy nebaví, ale určitá autentičnost a pokusy o vyřvání emocí adolescentů se jim nedaj upřít. No a Kajínek :-) - taková akční jednohubka, která mohla bejt mnohem, mnohem horší, což je u takovýhleho žnru v Čechách dost plus. ()
Řemeslně dobře odvedená práce, retro ladění velmi zdařilé, hlavní postavy dobře obsazeny, ale příběh reportéra Emila kolem mě tak nějak projel (na kole) bez toho, aby ve mně zanechal výraznější dojem. Jinak zcela rozdílný názor než zřejmě většina ostatních diváků mám ohledně výkonu Kláry Melíškové, která na můj vkus a navzdory četným pozitivním hodnocením jejího přirozeného výkonu hrála až příliš necivilně a místy přehrávala, což ve filmu fakt nemusím. Ještě hůř na tom ale byl „Němec“ Richard Stanke, jeho výkon se mi nezamlouval už vůbec. ()
Film, který vyloženě potěší oko divákovo po formální stránce, protože je natočený velmi neotřelým stylem, takže mu každý rád odpustí nějaké ty nevyrovnanosti v samotném ději a sem tam i jakési to herecké tápání. ()
Konečně zas nějaký český film, který snese přísnější kritéria. A to je potěšující. Na druhou stranu nejde o žádný zázrak typu Obchod na korze apod. Na prvním místě musím pochválit hudební složku, která je v této konotaci překvapivá, ale o to víc sedí. Vizuální motivy ( zejména cyklistické ) mě taktéž potěšily a velmi příjemně působí i ona sekvence prvorepublikových filmů. Pokud jde o herecké obsazení, nejsem vlastně zcela rozhodnut, jestli bylo špatné nebo dobré. Asi něco mezi a nejvíc v tomto směru váhám nad hodnocením Jany Plodkové. Nevím jaký byl záměr autorů, ale ty postavy ( herci ) se mi nedostaly k tělu, neřku-li pod kůži a zůstal mezi námi odstup až do závěrečných titulků a to samozřejmě výsledný dojem trochu kazí.... Když si ale vypůjčím měřidlo mého oblíbeného pořadu, můj palec míří jednoznačně nahoru. ()
No vida, že to jde, když se chce! Nejen na naše poměry opravdu kvalitní scénář (i když pochybuju, že se ve 30. letech běžně používal obrat "Vyser se na to"), perfektní obsazení v čele se skvělou Janou Plodkovou (i ten přízvuk a lá filmy pro pamětníky vystřihla bezchybně) a Markem Danielem, kterého jsem zpočátku podezřívala z ňoumovistosti (to bude tím ksichtem) a absence talentu, ale který se nakonec solidně rozjel. Hudba je psychedelická až běda a působí šíleně zneklidňujícím dojmem, takže se sem zhledem k tématu a navzdory době výborně hodí. Dokonce je vidět určitá invence při práci s kamerou a střihem. Závěr je poněkud uspěchaný, ale o to víc výmluvný. Místy to sice malinko drhne a některé postavy jsou trošku nedotažené, jinak ovšem si opravdu nemám nač stěžovat. K dokonalosti ještě kousek chybí, ale obzor už se rýsuje... ()
Hudba od MIDI LIDI skvělá, atmosféra filmu a jeho celý vyznění je takový hodně zvláštní, ale zaujalo mě to a mám radost, že je to takový "jiný" český film, než na co jsme zvyklí. ()
Velmi zajímavý film s mimořádnou atmosférou a překvapivě dobrými hereckými výkony. Najbrtovi se toto povedlo! ()
Na české poměry, nevídaně natočený film. Film vás naprosto vtáhne do tehdejší doby. Film má skvělou atmosféru, vynikající hudbu, a s kamerou si taky někdo pěkně pohrál. Tady si není na co stěžovat. Jeden z těch nejlepších filmů dnešní české kinematografie. ()
Důležitý film.(Pan Najbrt si mě už získal svými Mistry).Mám velkou radost ,že i taková (alespoň zatím) antimainstreamová osobnost může ,byť jen jednou za čas,natočit tohle a takhle. Bravo. ()
Těžká doba, která u nás vždy přiláká pozornost českého diváka. U takovéhoto snímku bych očekávala více emocí, ale mě se to bohužel moc nedotklo. U manželského páru jsem necítila žádné pouto, nic co by se mělo kvůli krizi začít rozpadat. Určitě nebyl film špatný, ale asi jsem od snímku, který česká akademie poslala do oscarového boje čekala trošku víc. Tahle doba by nikoho neměla nechat chladným, a snímky z ní také ne... ()
Mě strašně mrzí, že dokážeme dělat dobrý filmy, jen z doby která nebyla moc pěkná. Najbrt je jeden z nejlepších současnejch českejch režisérů. ()
Sympatické překvapení. Výrazný chytlavý soundtrack, dobrý scénář i režie, zaměření na téma přizpůsobivost českého národa a fakt, že Daniel konečně jednou nehraje exota. Jak by asi vypadal film odehrávající se v nastupující normalizaci? Hlavní hrdinka mi bohužel byla úplně nesympatická. ()
nostalgické 3* ze vzpomínek bez chuti k opakování zkouším vytvořit tento komentář. Sice jde o oceňovaný film, ale já bych ho spíš nazval experimentální, protože se trochu vymyká běžné filmové tvorbě. To byl u mně i hlavní kámen úrazu - nejen neokoukané tváře totiž nedokázali důvěryhodně zahrát příběh, který v různých podobách byl už tolikrát zpracován. A nebo nezkušený režisér to nedokázal kvalitně ukočírovat. Kdo ví ... Proto jen průměrné tři hvězdičky. [ PŘÍBĚH: 1 /// SMYSL: 1 /// ATMOSFÉRA: 2 /// TEMPO: 1 /// ORIGINALITA: 0 /// NÁLADA: 1 /// ART: 0 /// STYL: 2 /// CASTING: 1 (3*MAX) ] ()
super! Konečně něco jiného a samozřejmě lepšího(!) než většina českých filmů, které se v poslední době točí. Báječné scény s kolem a hlavně konečně hudba, která byla nejmíň na pět hvězdiček. ALE!... tvůrci jako by se báli toho, aby náhodou něco nebylo moc kýčovité, moc klišé, moc trapné? Snažili se vyvarovat toho všeho, jenže tím pádem v ději chybí to NĚCO - nějaká větší dramatičnost, něco, co diváka naprosto chytne za srdce. (Snad nějaký hlubší motiv, klidně banální? Třeba více prohloubit rozpory/krizi v manželství dvou hlavních hrdinů? Prostě nějaký motiv mohl být zpracován hlouběji s většími emocemi, lepší příběh...) Pokud by tam to NĚCO bylo, tak by to byl naprostý trhák a pět hvězdiček by bylo 100%. Každopádně i tak bylo zpracování báječné a byla jsem nadšená. A mimochodem... strašně ráda bych dala těch pět hvězdiček (film by si to i zasloužil, když bych porovnávala pouze s českou tvorbou), ale ten příběh by musel být alespoň o krapet hlubší (emotivnější), klidně mohl být film ve finále i delší. ()
na ceske pomery asi nadprumer, celkove ale dost slaba kava... pribeh stezi drzi po hromade, film predevsim nevyrovnany, kolisa od skvelych scen az do urovne televizni inscenace v jeji cistokrevne topornosti. ()
Hned po výbuchu atomové bomby v Hirošimě vyrostla v ocelovetonové suti plné mršin a nechutností, křiku, nářku a zoufalosti květinka. Krásná, cizokrajná a téměř bezchybná. Nikdo nevěřil, že je něco takového možné. Zasadil ji Marek Najbrt. Při pohledu na listy té květinky lze vidět text. Píše se v něm o ubohé, křivé a nehrdé povaze těch, co si vylévají srdce nad vlastní malostí. Podporují hnojení, jež zabíjí krásné květiny a žerou shnilotiny v té beznadějné půdě pěstované. Erekcehodná podívaná. ()
Reklama