Réžia:
Václav HudečekKamera:
Alois NožičkaHudba:
Milan SvobodaHrajú:
Jana Hlaváčová, Dana Medřická, Petr Svojtka, Jiří Štěpnička, Jiří Bartoška, František Němec, Ivan Luťanský, Václav Voska, Petr Kostka, Luděk Munzar, Boris Rösner, Rudolf Hrušínský, Josef Somr (viac)Obsahy(1)
Dvoudílná televizní inscenace podle tří her Jaroslava Vrchlického ("Drahomíra", "Bratři" a "Knížata") se vrací k počátku našich dějin, do období budování českého přemyslovského státu. Nechce být jen historickou kronikou, ale vyprávěním o lidech, kteří ve své době na sebe vzali odpovědnost za společnost a naplňovali ji se vší důsledností. První část zachycuje období od smrti knížete Vratislava (921), kdy vládla jeho manželka Drahomíra, až po zavraždění Václava (935). Jak naznačují dochované legendy, bylo první období Václavovy vlády naplněno boji a vnitřními konflikty. Druhá část pokračuje obdobím vlády Boleslava III. Ryšavého. Vypráví o schopnostech lidí uskutečňovat dějiny, o posedlosti mocí, která musela být získána proti všem, kteří stáli v cestě, i proti vlastním, nejbližším… (Česká televize)
(viac)Recenzie (16)
Seba to upřesnil zcela správně. Tahle inscenace - a zejména její druhá část - patřila k nočním můrám mého dětství. Krev, sobectví a bezohlednost - tak se rodil český stát, ostatně stejně jako kterýkoliv jiný stát té doby. Vynikají nadprůměrné herecké výkony "bratrského" tria Munzar, Somr, Štěpánek. Syrové, kruté, ale nadmíru poučné. ()
Jednotlivé díly: 1. díl (Drahomíra) **, 2. díl (Knížata) ****. _______ V mých očích Drahomíra za zhlédnutí rozhodně nestojí, a to hlavně proto, že ten příběh je notoricky známý a ani toto podání nic nového nepřináší - kromě absence vikingů, na něž jsem se přitom dost těšil. :( Druhou část Vrchlického trilogie (Bratři) nezfilmovali a dobře udělali, protože by jistě dopadla (z týchž důvodů) stejně. Naštěstí je tu třetí část trilogie o třech synech Boleslava II. (Knížata) a ta je dramatická až až. No a pak je tu ještě ta "pozoruhodná" hudba: syntezátory pro dokreslení atmosféry historického filmu? To podle mě fakt nebyla dobrá volba. - Na druhou stranu je třeba říct, že skladba ze závěrečných titulků by se dala pouštět i samostatně. ()
Hra o moci. Moci, která je posedlá sama sebou. A také hra o smrti, která je činem. Souboj Jany Hlaváčové a Dany Medřické i Luďka Munzara a Rudolfa Hrušínského patří k velkolepým okamžikům československé televizní historie, k těm hereckým kreacím, jimž nezbývá než složit hold a úctu i v současnosti, která toho k obdivu a uznání nabízí zoufale málo. ()
Drahomíra je otřesně nudná, Knižata jsou jen nudná. Obojí doprovází hnusná hudba. Choreograf měl být svázán do kozelce a pohozen do hluboké jámy, aby již nikdy nemohl dát jakýkoliv pokyn k jakémukoliv tanci. Herecké obsazení je sice luxusní, ale jediný, kdo dokáže alespoň trochu rozehnat nudu, je Munzar. Vidět tyto nezdařené inscenace je ztráta času, smysl to má snad jedině, pokud chcete vidět dva nadějné mladé herce ve svých téměř posledních rolích. ()
Opět mne to donutilo sáhnou po wikipedii a zopakovat si něco z učiva dějepravy ze základní školy. Nu, nejsem na tom ještě tak špatně. Hra to však byla zpracována hezky, ovšem s nepříjemnými chybami. Navíc se mi zdálo, že se tam dopustili historických nepřesností. Takže hodnotím v průměru, ale protože to podruhé vidět nechci, dávám jen čtyři z desíti. ()
Galéria (6)
Zaujímavosti (3)
- Poslední film Petra Svojtky. (M.B)
- Jana Hlaváčová si tady střihla roli Drahomíry, ovšem v pozdější TV inscenaci Kníže Václav (1995) si zahrála neméně velkolepě roli Ludmily. (dana32)
- Název Pouť králů je pro desáté století zavádějící. Nikdo z aktérů první ani druhé části králem nebyl. Českým králem se stal až vnuk Oldřicha Vratislav a dědičný nárok na královský titul získali Přemyslovci až roku 1212. (Pedro72)
Reklama