Réžia:
Juan Carlos FresnadilloKamera:
Enrique ChediakHudba:
John MurphyHrajú:
Robert Carlyle, Rose Byrne, Imogen Poots, Catherine McCormack, Jeremy Renner, Harold Perrineau, Idris Elba, Emily Beecham, William Meredith, Chris Ryman (viac)VOD (4)
Obsahy(3)
Pol roka po biologickej katastrofe, ktorá zabila 99% obyvateľov Británie, armáda vyhlási, že boj s vírusom úspešne vyhrala, takže utečenci sa môžu vrátiť a začať s obnovou krajiny. Patrí k nim aj Don Harris so svojou ženou Alicou a dvoma deťmi, ktorí nákazu prežili. Nikto však netuší, že vírus nebol zničený úplne... (TV JOJ)
Recenzie (724)
28 Weeks Later ani na podruhé nezklamalo a přineslo divákovi další porci parádní britské zombie akce servírované pěkně po částech. Pro ty, co s oblibou koukají na post-apokalyptické zombie filmy, je 28 WL opravdu dobrá volba, která je podkreslená výbornou hudbou pro zvýraznění již tak skvělého diváckého zážitku. 9/10 hvězdiček vyjadřuje, že vše, co jsem čekal od tohoto pokračování k filmu 28 dní poté, se naplnilo . . . 85 % ()
Tu vyváženost, kterou mělo 28 dní poté, to rozhodně nemá. To byl prostě film, kde jsem si ani v jedné chvíli neřekla: "Jezukriste, toto je teda kapitulární krávovina a scenárista by si měl dát kolečko kolem Velkých kanadských jezer, aby se naučil vážit si lidského času." A tady jsem si to řekla. A ne jednou, bohužel. A neustálé vykrádání hudebních motivů z prvního filmu naznačuje absolutní nepochopení pojmů dramaturgie nebo dávkování. Naopak se vzývá pojem bezduchá recyklace. Možná film obsahuje pár solidních motivů, do kterých když se snažím vcítit, tak mi začne srdce krvácet, ale není tu žádný čas na rozvoj postav, na ponor do atmosféry, na vznik smyslu. I intimní rozhovory jsou paralelně prostříhané s něčím dalším, je to jen další z mechanických složek produktu na zadání. ()
Obrázky jsou to nádherné, ale akce je zmrvená epileptickým střihem a krví nasáklý scénář je přes pár silných scén a brutalitek o ničem. Je zajímavé, že se v jednom roce sešly dva filmy, kde vrtulník rozšmelcuje vrtulí zástup zombies (PLANETA TEROR). ()
Nemůžu uvěřit tomu, že tenhle snímek opravdu trval déle než populárních 90 minut. Dynamická režie Juana Carlose Fresnadilliho a scénář, ve kterém se pořád něco děje, tlačí děj neúprosně v před a divák nemá ani šanci nadechnout se a vyčkat co se bude dít dál. Rychlý začátek nás zavede rovnou do rozehraného děje, dočkáme se prvního setkání s nakaženými a pochopíme, že ani tentokrát s nimi nebude žádná legrace. Poslední přeživší se však pochlapí a podaří se jim část Londýna oddělit od nakažéné časti. Jenže chytrou scénáristickou kličkou a rozhodně originálním nápadem se virus dostane zpět do oběhu. Jediným nepřítelem tentokrát nebudou šílenci v ulicích, ale také armáda, která má za úkol pozabíjet úplně všechny bez jediné výjimky. Přestože že se jedná o mnohem nabušenější pokračování, stále film zůstává jakýmsi komorním horůrkem, který se odehrává v celém velkém Londýně. Děj se zaobírá zejména skupinkou hrdinů, kteří jsou velmi dobře vykreslení a scénář si opravdu dal záležet na jejich chování, které působí velmi přirozeně. Film též dokáže překvapit zajímavou rolí Roberta Carlyleho, který se nestává pouze jedním z většiny, ale nebudu více naznačovat. Největší problém jsem měl se samotnými nakaženými, neboť scény s nimi se bohužel nesou dnes již v oblíbeném hávu šíleného stříhu, švenkování a blikání světel, což není zrovna přehledné, ale ani příjemné. O to více režisér překvapil svým citem v dramatickým fázích, které fungují na jedničku a jen mlhavá přítomnost nebezpečí nás dokáže bohatě udržet v sedačce. 28 Weeks Later je jeden z mála snímků nemající slepého místa, kterému se daří diváka příjemně překvapovat a uteče mnohem rychleji než bychom si sami přáli. Příjemný závěr je možnou předzvěstí dalšího pokračování, ale zároveň efektivní tečkou za jedním příběhem. A jako bonus je zde ponechána výtečná sklatba In The House - In A Heartbeat z prvního dílu, které si podobně jako procházky opuštěným městem užijeme opravdu dosyta. ()
Tak Begbieho už nezajímá alkohol, ale krev.. J.C.Fresnadillo zaujal vycizelovanou formou bezútěšnosti, do které vložil dynamické akční sekvence zběsilého střihu (ty nemusím), Murphyho hudbu zcela kompaktní s děním na plátně (to můžu) a několik opravdu kuletažných scén (napalmový nálet, smrt čeká všude na J.Rennera, či Londýnský masakr rotorovou pilou). Dovedně se nakonec vyléčil i z virové nákazy logických děr ve scénáři, kterou v první půli sám sebe nakazil a v porovnání s Boyleho bio hazard událostmi mínus 24 týdnů u mě o poprsí nepříliš vyvinuté bakterie tyfu svým nekompromisním tahem na branku zvítězil. Za ten nezastřižený pažit ve Wembley měl správce stadiónu okamžitě dostat padáka. A ještě se bude vymlouvat, že nemůže přijít do práce, protože mu manželka vyhryzla kus krku.. ()
Když opomenu perfektní úvod a pár velmi dobrých scén (odstřelování, vrtulník, noční brýle), je pokračování Boylova filmu pouze průměrný film. ()
V mnoha ohledech se tento film vyrovná jedničce, žel v mnoha i zaostává.. Zápletka je opravdu banální a klasicky hororově blbá.. Hlavní "záporák" má neskutečnou výdrž, zabudované GPS a je téměř nesmrtelný, armáda dělá samozřejmě největší bordel. Vojáci se nudí a chtějí akci, a když příjde, nedokážou absolutně nic.. A tentokrát je to už určitě horor, jestli se o tom u jedničky trochu dalo pochybovat, tady jsem dostal někdy až přemrštěnou porci brutalit, a různých chuťovek (jedna jako odkaz na jedničku), opravdu skvělá byla ale jen jedna (víte která). Carlyle hraje lépe než Murphy, leč jeho charakter není dotažen a zase vyhořívá na logických dírách. Režisér Fresnadillo je určitě talent, kdyby dostal do rukou lepší scénař, byl by to jeden z nejlepších filmů, jaké jsem kdy viděl.. Znovu jako u Boylea, kamera skvěle zabírá prázdný Londýn, dočkáme se i skvělých pohledů přes zaměřovače nebo noční vidění (ke kterému se prý váže velmi strašidelná scéna... neviděl jsem film v noci, takže se nebojím :-)) Ostatní hlavní postavy nejsou otravné (děti), jsou sympatické (doktorka a skvělý Renner..) a druhá polovina filmu je jeden velký běh.. Nejlepší na tom je, že jsem absolutně netušil, kdo zemře a kdo ne.. A závěrečná scéna ve zvráceném slova smyslu potěšila.. Těším se na další díl.. SUMA: velice obstojný zombie running horor, se sympatickými hereckými výkony, skvělou kamerou a vynikající atmosférou podpořený gradující a depresivní Murphyho hudbou.. Dolů ho ale sráží špatný scénař.. O fousek horší než jednička, ale stále zůstanu na čtyřech.. Vždycky jsem měl rád zběsilejší, akčnější a dražší filmy ;-)) ()
|| Scenár: Rowan Joffe, Juan Carlos Fresnadillo, E. L. Lavigne, Jesus Olmo | Hudba: John Murphy | Produkcia: Enrique López-Lavigne, Andrew Macdonald, Allon Reich, Danny Boyle, Alex Garland, Bernard Bellew | Distribúcia: 20th Century Fox | Štúdio: Fox Atomic, Dna Films, UK Film Council, Figment Films, Sociedad General De Cine, Koan Films | Rozpočet: ? $ | Tržby: 64,238,440 $ || Postapokaliptické scenérie z vtáčieho letu vedia briti pripraviť a natočiť perfektne. Prečo ale nevedia urobiť strhujúci príbeh? Netuším. Hlavne v prípade, že pólka autorského tímu je španielska, a tý to veru ovládajú. No nič. Zlé to nie je, akurát často nelogické a predvídateľné. Zombie fyziológiu by už asi bolo dobré stanoviť medzinárodnými normami, lebo vírus s takýmito vedlašími účinkami sa mi nezdá :D ()
Pokračovanie skvelého snímku spred piatich rokov pod záštitou samotného tvorcu originálu na poste producenta. Pre mňa dostatočný dôvod zájsť na návštevu kina. Ale teraz trošku symboliky okolo čísla 28. Okolo 28.minúty som si začal hovoriť, že toto bude poriadny prúser. O ďalších 28 minút som bol milo prekvapený porciou akcie, nadupanou hudbou, celkom dobre spracovaným námetom a svižnou réžiou. Keď som však v akčných scénach po 28.-krát nevedel rozlíšiť, čo sa vlastne deje, začal som mať podozrenie, že strihač a kameraman museli asi na niečom fičať. Komentár píšem 28 minút po skončení filmu a zažívam mierne sklamanie. Celkovo mal film určite naviac. 28 dní ešte neprešlo, ale myslím, že o 28 týždňov sa už budem tešiť na ďalšie pokračovanie, ktoré si tentokrát vzal znova do rúk môj anglický režisérsky obľúbenec. 70%. ()
Je to dosť dobrý akčný horor, ktorý je pokračovaním vydarenej jednotky. Má veľmi dobrý príbeh odohrávajúci sa polroka po predchádzajúcich udalostiach, kedy už vírus vo Veľkej Británii prakticky zmizol a postupne do oblasti prichádzajú noví obyvatelia, ktorí s pomocou americkej armády chcú celú oblasť oživiť, ale vírus sa predsa len vráti a všetci musia bojovať o svoj život. A tak skupinka utečencov s dvomi deťmi, ktoré môžu byť nákaze odolné musia uniknúť nielen pred vražednými nakazenými, ale aj vojakmi. Spracovanie sa mi páči, síce po vydarenom úvode si na to hlavné treba nejaký čas počkať, aj keď ani s touto neakčnou fázou nemám žiadny problém, celý tento nový systém je tu podaný dobre, bavilo ma sledovane hliadok, ale aj všetkých dôležitých postáv, ale v polovici sa to predsa len rozbehne a začne sa neustály boj o život, celá táto časť je nadmieru dynamická, páči sa mi rozmanitosť, keďže stále treba unikať pred niečím iným, či už nakazenými, vojakmi alebo aj rôznymi spôsobmi vyhladenia celej oblasti, čo ma dosť zaujalo, jedine by som sa určite zaobišiel bez toho úplne zbytočného prvku, prenasledujúceho otca, čo sa tu vôbec nehodí a hlavne v záverečnej fázi jeho prítomnosť získa väčší význam a to ma sklamalo. Ale zase chválim úplný záver, ktorý dopadne asi najlepšie, ako mohol. Akcie je tu dosť a páči sa mi. Síce viaceré scény mi vizuálne až tak moc nesadli, zbesilý strih moc nemám rád, aj keď tu má v daných situáciách svoj význam a hlavne dobre vyjadril nekompromisnosť a drsnosť týchto situácií a mimo toho už môžem len chváliť, akcia je dynamická, správne drsná, krvi a aj obetí je tu nespočet a ako som spomínal, aj rozmanitá. Najviac sa mi páči perfektne natočená úvodná naháňačka, ktorá je aj dosť napínavá a viacero rôznych veľmi zaujímavých scén, ako likvidácia nakazených vrtuľou vrtuľníka, útek mestom a rôzne iné. S hereckým obsadením som nadmieru spokojný, Jeremy Renner vo svojej najlepšej úlohe, podobný typ úloh, tentoraz odstreľovač mu skvelo sedí, len škoda, že upadol do tej najhlbšej komercie, príjemná Rose Byrne, nesklamali ma ani deti, obzvlášť Imogen Poots a ani Robert Carlyle nie je zlý, len jeho úloha je tu skôr na škodu. Réžia a technická stránka sú výborné, síce niektoré efekty skôr zaostávajú a aj ten spomínaný strih v niektorých scénach ma skôr sklamal, ale inak mi štýl tohto režiséra výborne sadol, hlavne týmto dynamickým štýlom. Jednotku mám rád a toto pokračovanie jej nerobí žiadnu hanbu, je to síce dosť odlišný film a hlavne výrazne veľkolepejší, ale bavil ma podobne. Dúfam, že bude aj trojka. 78% ()
ach jo.. zkusit si spravit chuť ze zklamání z jima carreyho a jeho čísla 23 robertem carlylem a číslem 28 nebyl zrovna nejlepší nápad.. ()
S pohybem kamery to chlapci trochu přehnali a i dějová linie byla celkem špatná. Ale na druhou stranu je třeba vyzdvihnout první polovinu filmu a především výkon Roberta Carlyla, který byl tradičně výborný. ()
Že se poslední dobou rejžuje na pokračování trháků, na to už jsme si zvykli, ovšem pokračování výdělečného, leč velkolepě nenápadného 28 dní poté (2002) mě přiznám se trocha překvapilo. Ovšem tohle nebylo překvapení jediný - Juan Carlos Fresnadillo na režijní stoličce (mno dobrá, dostal šanci se ukázat), celkem slušný scénář s překvapivou porcí zvratů, který nevaří z vody a nesnaží se utáhnout děj jen na větším procentu akce a taky obsazení Roberta Carlylea, kterej mi ještě nedávno dělal v obýváku striptýz v Do naha (žádná soukromničina, tohle bylo celorepublikový číslo:)). Co mě nepřekvapilo a jak konsens dvojek praví, akce je zkrátka hustší, vystupňovanější, efekty četnější a mohutnější, konfrontace se „zlem“ drsnější a nekompromisnější. Jednička v rukou nezávisláka Danny Boylea se občas prala s takovou jistou neúmyslnou laciností, především na záběrech chorobou zdecimovaného města a právě o tuhle záběrovou surovost a nevyumělkovanost se tady snaží trošku křečovitě (kupříkladu neuspořádaně poblázněná pasáž rozšíření nákazy a následné evakuace). Naopak ubylo hluchých míst, která původní film (i přes poměrně hustou atmosféru) neustále zpomalovala. Naštěstí se nevytratila ta britská kytarovka v nosný hudební smyčce, která připumpovává na znepokojivosti i ve chvíli, kdy se zrovna po place nehoní parta těch „co nemaj sračku“ ale jen nějakou tu celkově agresivnější chřipku (hudba Johna Murphyho je vůbec celkový plus). A další velký rozdíl je ve stylistice postav, protože tady vlastně není nikdo jakoby jasně hlavní charismatický hrdina, nikdo nemá „kejhák“ jistý. Výsledkem tak je svěžejší a akčnější podívaná, která nabízí více překvapení na úkor prosté plynulosti děje, více potu, krve a bolesti, tak jak si doba žádá. Pokud jsem prvnímu dílu dával 7/10, pak tady musím jít ještě o bod nahoru, nejen za to, že nešlo o lacinou těžbu uranu z peněženek návštěvníků kin, ale za to, že se příběh a jeho vyústění někam posouvá (otevřený konec tak ponechám bez komentáře). [8/10] ()
První půl hodina je skvělá. Začátek se znovu-osidlováním Británie, respektive Londýna nabízí úžasnou atmosféru a očekávání co bude dál. Pak snímek přejde do části, kde znovu začne řádit infekce (to doufám není spoiler ;-) a začíná masakr. Scéna, kdy snipeři nedokáží rozeznat infikované od nenakažených je obzvlášť působivá, stejně tak bombardování "prvního sektoru", kosení trávy vrtulníkem a stadion ve Wembly (hoši už si tam tenis nezahrajou che che). Vlastně i cesta naslepo tunelem je geniálně udělaná. Bohužel se jedná více méně o klasickou útíkačku, což trochu kazí dojem z tak skvěle rozehrané partie. Každopádně, nudit se určitě nebudete, tím jsem si jistý. Herecké výkony jsou taky hodně slušné (hlavně dvojce Rose Byrne a Jeremy Renner). A konec? Tak trochu klišé, ale já mám pro tenhle typ konců slabost :-). No nic jdu vyhlížet zombíky z balkónu. Je to přece jenom docela kousek. Naschle za 28 MĚSÍCŮ POTÉ. ()
Anglická fotbalová liga si už asi nikdy finále ve Wembley nezahraje, zato Fresnadillova bych klidně nechal se na tomhle žánrovém písečku ještě chvíli vyblbnout. Atmosféra a hlavně samotný děj (jen těžko si jakákoliv z postav získá divákovy sympatie ve stejné míře, jako tomu bylo u Cilliana Murphyho) jsou tentokrát silně nevyvážené stránky v porovnání s prvním dílem. Pokud bych měl použít POMOvu stupnici napětí, tak prolog je za čistých 100, poté to ústavičně kolísá mezi 0 až 70 a končí na pěkně kulatých 80. Pokračování je to ale více než důstojné a ústřední melodie spolu s režisérovou zručností tomu dodává ten správný survival depresivní feeling. Palec nahoru, chci trojku. ()
Bloody hell, tato dvě slova vystihují vše...krve tu teče opravdu hodně a tvůrci se s ničím nesrali, nakažení žerou a mlátí vše, co jim příjde pod ruku a poslední záběr je naprosto parádní tečka, která zahřeje u srdce. ()
Docela solidní a nadprůměrný horor mezi svými (i když jinak tenhle žánr vůůbec nevyhledávám). Nijak nevybočuje z řady, ale diváka jakž takž zabaví. Vesměs jedinými světlými body jsou bezesporu lákadla pro mě a to Londýn a Rose Byrne. ()
Sice je 28 Weeks Later o několik let mladší než díl první, avšak po technické stránce mu nesahá ani po kotníky. Tam kde se Boyle nebál ukázat dravost a syrovost, spojenou s precizní prací ruční kamery, tam Fresnadillo jen pátrá jakým směrem se vlastně ubírat. Devadesát procent akčních sekvencí je naprosto nepřehledných a místo naturalistického survivalu tu máme kečupové exhibice typu vrtulník na poli, nebo střelba na civily. Samotný scénář je otřesně děravý. Několik kliček je opravdu na pokraji demence a fakt, že postavy jsou relativně nepředvídatelné - to znamená, že divák nemá tušení kdo kdy natáhne brka - je sice pěkné, ale v záplavě režijní neschopnosti, technické impotence a scénáristické nedotaženosti to opravdu není východisko. ()
Nad očekávání slušná řežba se skvělou atmosférou a napětím. Škoda jen, že nenabídne nic víc a Robert Carlyle je trestuhodně nevyužit. 60%. ()
Akčnější sourozenec o poznání uhlazenějších 28 DNÍ POTÉ nabízí především mnohem víc akce, víc záběrů na trhání lidských těl a jednu lahůdkovou scénu kde figuruje helikoptéra, hejno zombíků a vrtule. Obsazení se taktéž povedlo, od Roberta, po oba schopné dětské herce, ale i odstřelovač byl "cool" a doktorka naštěstí nebyla hysterická megera, ale vcelku sympatická osoba. Srovnávat s prvním dílem se moc dobře nedá, protože každý chtěl sdělit něco jiného a každému se to svým způsobem povedlo. A jak už tomu bylo i u 28 DNÍ POTÉ, i tady je film doplněn výborným soundtrackem a jeho mistrném zakomponování do obrazu. 80% ()