Réžia:
Steve BuscemiKamera:
Thomas KistHudba:
Evan LurieHrajú:
Sienna Miller, Steve Buscemi, Tara Elders, Michael Buscemi, Danny Schechter, Elizabeth Bracco, James Franco, Katja Schuurman, David Schechter (viac)Obsahy(1)
Hlavními hrdiny briskního konverzačního dramatu, které v roce 2007 režisérsky vysekla herecká hvězda amerického nezávislého filmu Steve Buscemi, jsou dva lidé, kteří by k sobě za normálních okolností pravděpodobně nikdy nenašli cestu. On je zatrpklý ostřílený novinář, který už si všechny kariérní vrcholy prožil, a proto nyní musí psát podřadné články o ještě podřadnějších tématech a lidech. Ona je pak mladá, půvabná a obletovaná televizní hvězdička, která sice nic nedokázala, ale i tak se může vyhřívat pod paprsky slávy. A společně mají udělat rozhovor. Jejich vztah je tedy čistě pracovní. Jenže pak se mezi ně vkradou emoce, které původně rutinní džob kardinálně promění ve slovní zápas o nadvládu a vítězství v povrchním osobním klání, kde jde místo cti spíš jen o hrdost a uraženou pýchu. A čím více během večera napětí eskaluje, tím více si obě strany začínají uvědomovat, jak slepě jeden o druhém doposud přemýšleli. V remakeu slavného nizozemského dramatu z roku 2003 Interview podle van Gogha, mimochodem též uváděného na kanále Cinemax, excelují Steve Buscemi a stále nadějnější hollywoodská star Sienna Millerová. (oficiálny text distribútora)
(viac)Recenzie (307)
Povedený a milý konverzační drama s nádechem komedie. Přechody z jednoho emociálního extrému do druhého jsou sice párkrát až příliš náhlé, ale ona ta citová nestálost k tomu příběhu, díky Sienně a Stevovi, sedí. Film je minimalistický -- jeden byt, jedna hudba, dva herci, jedna režie, jeden scénář. Všechno špica. 90% ()
Brilantní konverzačka s úžasnými hereckými výkony. ()
Neznat Interview podle van Gogha, zábavná konverzační hra bez vítěze. Takto: nápadné a málokdy nápadité odkazy k originálu, k jeho tvůrci a zemi původu (ponechání jmen postav, náklaďák s nápisem Van Gogh Movers, televizní hlasatelka jménem Donna van Dam…) jenom zbytečně upozorňují na nepůvodnost díla a neschopnost přijít s něčím stejně jednoduchým a přitom originálním. A Katja Schuurman hrála Katju Schuurman lépe než Sienna Miller (možná proto, že hrála méně). 70% Zajímavé komentáře: Visáč, mm13, Lyncha ()
║Rozpočet $-miliónov║Tržby USA $416,951║Tržby Celosvetovo $1,442,135 ║ ()
Steve Buscemi není příliš zkušený režisér, ale je si toho vědom a tak si nebere příliš těžké filmy. Ani tentokrát neudělal výjimku a jako svou poctu Theo Van Goghovi natočil jeho vlastní interview. Jako herec mi nevadí, ale v hlavních rolích ho stále nemusím. Naopak Siena Miller se stále více přibližuje herectví a odchází od modelu "hezké holky, co nic neumí". Velká část snímku se odehrává v apartmánu jedné hororové hvězdičky, kterou hraje právě Sienna Miller a konečně vytahuje z rukávu všechny svoje tajné zbraně, které toužilo vidět tolik diváků předchozí snímku Warholka. Přes svou jednoduchost je Interview konverzačním snímkem o lidech a jejich svědomí. Hned na začátku je trochu levně odkázáno na zemřelého režiséra Thea Van Gogha a pak už se rozjede slovní přestřelka u vína a drog, která nebere konce, dokud si nevychutná mučitel svou oběť. Celá konverzace mezi kočkou a myší, v které se každým okamžikem mění role a do závěru nevíte, kdo říká pravdu a kdo lež, je svým způsobem úžasná. Bohužel také velmi zdlouhavá, nic neříkající a příliš vykonstruovaná. Siena Miller se mi líbí, ale stále mě nepřesvědčila, že dokáže zahrát ženu jakéhokoliv názoru s naprostým přehledem, kterou by divák ihned obdivoval ne kvůli kráse těla, ale vnitřnímu kouzlu. Škoda vykonstruovanost, kterou několik uživatelů vytýkalo např. úžasnému snímku Crash. Doufám, že po Interview změní názor o tom, co toto označení filmu znamená. Interview je snímkem od otázkách a odpovědích na ně, které možná někdy sami nechceme slyšet. ()
Scénář: Steve Buscemi, David Schechter .. Novinářský pes a sličná herecká kočička svádí úmornou konverzační partii o to, kdo vyhraje v tomto střídavě povrchním až pronikavě intimním interview a odnese si pomyslnou cenu pro vítěze. Ne, že by to bylo nějako originální téma, ale sžíravost, zápal, úskoky a gradující konfrontace místy za(m)razí. Jen kdyby nebyly některé dialogy tak papírové. Sienna Miller patří k mým oblíbenkyním z řad nastupující mladé generace a ani zde nezůstává nic dlužná své stoupající herecké pověsti. O šarmu nemluvě. To Steve Buscemi je osvědčený harcovník, jak herecky, tak na režijní stoličce a obojí zvládá, bez nějakých superlativů, velmi slušně. Škoda, že víc nedopiloval i scénář.. 70%. ()
83 minut si dva lidé povídají a není to od Linklatera :) Jedné noci v jednom bytě, se snaží reportér zvyklý na šrumec ze středního východu udělat rozhovor s hvězdičkou telenovel a béčkových filmů přes to, že o ní nic neví a vůbec ho nezajímá. Tedy zpočátku... Interview na to, s čím pracuje, úžasně drží tempo. Na Buscemiho na plátně je vždycky radost pohledět a pohledět na Siennu Miller je radost ještě větší (ve Warholce je vynikající, říkám vám, z tý holky něco bude ;) I režie je svižná a díky krátké stopáži to vážně nezačne nudit, ba naopak. Jedinou výhradu bych měl k prostředkům, které scénář k držení napětí používá. Ona je Sienna sice skvělá herečka, ale to jak mění náladu ze "svedu tě" na "jsi hajzl" rychleji než John McClane likviduje padouchy, mě přece jenom rušilo. ()
Americký remake filmu Interview podle van Gogha, to nezní jak úplné terno. Mám ale rád Stevea Buscemiho a tak jsem se na jeho film těšil. Divadelní půdorys, jednota místa, času a děje, klasické konverzační drama, spíše divadelní než filmový zážitek... Jenže některé scénaristické finesy jsou tak předvídatelné, odchody Pierra z bytu Katjy nedůvěryhodné, erotické dusno až neuvěřitelné... Pierre je prototyp životem unaveného intelektuála a jeho přetahovaná s Katjou docela zajímavá, v závěru nečekaná, ale není skoro až zbytečná? Je to takové deja vu... Hra kočky s myší, přičemž dlouho se zdá, že myš je kočka a kočka zas myš. Mám konverzační dramata rád, ale na klasiku (Kočka na rozpálené plechové střeše třeba, když jsme u těch koček...) to ani zdaleka nemá... Steve Buscemi tentokrát s divákem uhrál jen plichtu... Ale to je podivný výsledek, vždyť už přímo ve filmu zazní: ,,Vždy je jen vítěz a poražený..." ()
Nevěřte novinářům a herečkám taky ne. ()
Přesvědčivé herectví (Steve jako vždy neodolatelný), povedené dialogy i závěr. Člověk má však po skončení pocit, že právě dokoukal pouze jednu část filmu - přičemž zbylých částí už se jaksi nedostává. I přesto se jedná o celkem nenudící konverzační věc. (slušné 3.5*) ()
Rozkošný zoufalec Steve Buscemi vs. mind fucking (& fucking awesome) Sienna Miller. And the winner is... ()
Interview režirované Stevem Buscemim je první z trojice předělávek filmů holandského tvůrce Theo van Gogha, který chtěl přetočit své filmy na americké půdě - konkrétně v newyorskyćh lokalitách - s americkými známějšimi herci, ale s holandským původním štábem a se zachováním stejného tvůrčiho přístup, který jeden kritik v připadě Theo van Gogha nazval "novým filmovým jazykem" - snímat třemi kamerami jednu dialogovou scénu (první snímá detail jednoho herce, druhá detail druhého a třetí celek). Z úcty k tvůrci výše vytčené podmínky byly dodrženy a v Interview si malou cameo roličku střihla i Katja Schuurmanová, která v originale hrála onu bulvární hvězdičku se schopností lidmi manipulovat a zneuživat svůj intelekt za povrchní vystupování blondýny; potěši i narážky na režiséra originálu (o podpis herečce v restauraci si přijde jistý "Theo" a projíždějící kamion s jménem režiséra je také nepřehlédnutelný)._____ Zatímco van Goghova verze byla více psychologická a dala se rozlousknout prostřednictvím freudovského klíče (to, co postavy dělaly v minulosti a jakou měly výchovu má vliv na to, co dělají a jak se chovají v součastnosti), Buscemi do přiběhu lépe zapracoval výdobytky moderní technologie a jeho snímek, i díky rychlejšimu řetězení událostí posouvajícímu film k narrative twistu a kratši stopáži je tak divácky vděčnější. Víc vypovídá o tom, co nám média sdělují a jakým způsobem nám to podávají či spíše upravují._____ Vznik originálu podnítila samotná Katja Schuurmanová, která se chtěla zbavit nálepky soap-operové herečky známé jenom díky bulvárním zprávám o ní, v předělávce si zahrála Siena Millerová, atraktivní a chytrá i pohledná mladá herečka se šťastnou volbou rolí (anebo dobrým agentem?), která si nepotřebuje nic potvrzovat a utváři tak rovnocennějši "pár" s Buscemim. Škoda těch přidaných záběrů v závěru (eh), které až moc naznačují, v jinak velice věrné předělávce, která je snad ještě lepší než originál. ()
Katja, osobnost, která se proslavila proměnlivou velikostí koz a hlavně tím s kým spí..… Milovníci konverzací budou vrnět blahem! Ve filmu je vše, co mohou ocenit: hravost dialogů, střídání nálad a pocitů, krásné napětí. A samozřejmě také sympatická S. Miller a (nečekaně!)…. a S. Buscemi. Nejde ani tak o manýry filmových hvězd, ale o interview, kde jeden musí být vítěz a druhý poražený. V jednoduchosti je síla. Oceňuji umění napsat dialogy do 76 minutové konverzace, tak aby udrželi pozornost a napětí. A předem upozorňuji, že jde o malý film, ze kterého se vlastně nedozvíte nic nového. Jen zabaví. Ale možná dnes stačí i to! PŘÍBĚH **** HUMOR * AKCE ne NAPĚTÍ ** ()
Everything you say can and will be used against you......Sienna jako siréna, jejímuž volání nedokáže válečnými zónami pr/ostřílený, ale v porovnání s hvězdičkou bulvárního nebe neskonale naivní reportér, odolat. Steve Buscemi se v žánru nezávislé konverzačky pustil do kalnějších vod než Linklater. Minimalismus kruté interiérové hry pobaví, ale s každou další scénou začne děsit, jak se dva neznámí lidé, kteří kromě netajeného pohrdání pociťují i zvláštní napětí, v průběhu jediného večera plavně přehoupnou za závory rozumu, morálky a společenských konvencí. Vědění znamená moc, otevírání hlubokých hrdel mělkého žurnalismu je hraní si s ohněm a svléknout se z šatů je mnohem jednodušší než svléknout se z kůže, kterou okázale nosíme na trh. 70% ()
"Proč jste mě políbila?" - "Proč o tomhle muži vždycky chtějí mluvit?" Jasně patrné hlavní téma neochoty odhalit vlastní tvář ve snaživě hloubavé Buscemiho formě, které nejvíc škodí právě to, že se drží rozhovorových mantinelů. A přestože dojde na nejrůznější pravdivá či lživá doznání, nedostal jsem se ani jednomu z dvojice pod kůži. Bezskrupulózní slizoun a věčně telefonující nevyrovnaná pseudohvězda jsou jen stvoření, která se jednou za chvíli pokusí toho druhého potopit. A jakékoli charakterové pozadí už mi je nepřiblíží. Vskutku lahodná pointa sice všemu dá skvělou finální příchuť, ale nezachrání až příliš přímočaré vyznění. ()
Tenhle "napínavý střet dvou povah" má v sobě jednu velkou chybu. Po 5 minutách by se obě poslaly do hajzlu a bylo by po střetu. Pak má v sobě i druhou velkou chybu. Po 10 minutách by se obě povahy znovu poslaly do hajzlu, odešly by tam a bylo by po střetu. Třetí chyba = 15 minut... Nebudu to protahovat, 83/5 = 16,6 chyb. Velkých chyb aneb sled naprosto nepravděpodobných komunikačních výmyků, veletočů a salt mortale. Formální žíněnka se v komorně pojatém dramatu čekat nedá a taky tu není... ()
Je mi to skoro líto, ale nebýt posledních dvaceti minut, šla bych asi ještě níž i když je to jinak poměrně dost dobře hodnocený film. A to jsem byla ráda, že jsem to do těch závěrečných minut vydržela. I když je Steve Busceni jinak velmi dobrý herec, tak mě na tomto komorním konverzačním dramatu něco iritovalo. Nejen, že hlavní protagonisté měli k sobě zvláštní ambivalentní vztah, ale i já měla k tomu filmu podobný pocity. Škoda. ()
Slušně natočené konverzační drama s mnoho brilantními dialogy a perfektními výkony Steva Buscemiho, který usedl i na režisérskou židličku a překrásné Sienny Miller, kde nevíte co je pravda a co ne. I když se téměř celý film odehrává v jedné místnosti, tak se díky skvělému scénáři nebudete vůbec nudit. Hodně tomu nahrává rozumná stopáž, která je necelých 80 minut. ()
"Nešukám s celebritami. - Já nešukám s nulou." Má-li politický komentátor se strukturovaně složitým mozkem Pierre vyzpovídat blonďatou telenovelovou hvězdičku Tanyu, která způsobuje dopravní nehody svým vražedným úsměvem, tak to nemůže dopadnout dobře. Já jsem se bavil tím, jak se Pierrovi nechce makat, jak mu Tanya nemá co říct, jak vzájemně mrhají svým časem, jak se postupně sbližují a jak se nakonec ukáže, kdo je chytřejší. Je to sice jenom remakeová konverzačka, ale mě bavila skoro stejně jako originál. ()
Na jednu stranu svižně ubíhající a dobře zahrané drama, na straně druhé příliš silný dojem vykonstruovanosti (postavy jsou velmi modelové), nepravděpodobnosti (nebudu uvádět příklady, abych nespoiloval) a ve výsledku vlastně i vyprázdněnosti. Duo Buscemi-Miller by si zasloužilo lepší scénář. ()
Reklama