Réžia:
François GirardKamera:
Alain DostieHudba:
Rjúiči SakamotoHrajú:
Keira Knightley, Michael Pitt, Sei Ašina, Kódži Jakušo, Alfred Molina, Mark Rendall, Miki Nakatani, Callum Keith Rennie, Kenneth Welsh, Carlo Cecchi (viac)Obsahy(2)
Psala se tehdy šedesátá léta 19. století a šarmantní francouzský bohatý syn starosty Hervé Joncour v podání Michaela Pitta měl všechno, o čem ostatní muži sní. Výnosnou práci, luxusní hřejivý domov a v něm především čarokrásnou milující ženu s tváří Keiry Knightleyové. A přesto nebyl zcela spokojený. Chyběly mu totiž životní výzvy. I z toho důvodu se nakonec vydal do Japonska, v té době téměř nepřístupného cizincům, aby jednal s tamějšími hedvábnými magnáty o možnostech interkontinentální spolupráce a pokusil se zařídit obchod snů. Nakonec ale v zemi vycházejícího slunce nalezl mnohem víc, přičemž možnost propašovat zapovězené hedvábné červy do Evropy byla tím nejmenším. Japonsko nabídlo svému hostu především lásku dívky, konkubíny, jejímuž půvabu navzdory všem kulturním a společenským překážkám Joncour okamžitě propadl. Tím se ale dostal před nevyhnutelnou volbu. Vynikající kamerou a hudební složkou, z pera Ryuichiho Sakamota, působící obrazové romantické drama natočil v roce 2007 kanadský režisér François Girard, jehož unikátní smysl pro poetiku mohlo české publikum ocenit již v roce 1998 v nezapomenutelných Krvavých houslích. (oficiálny text distribútora)
(viac)Recenzie (135)
Nevím, na mě bylo tohle až moc pře ... jak je to slovo? Prostě moc přeumělkované, bez emocí, vlastně bez ničeho. Vysloveně silné momenty se tu dají zpočítat na rukouch ukrajinského dělníka .. a vůbec, ke konci docela nudné a určitě až si za pár měsíců budu chtít vzpomenout na tento film, tak ani nebudu vedět o čem byl. 2,5* ()
Působilo to na mě strašně chladně a odtažitě a to je na romantický a ještě ke všemu emotivní film těžkej průser. Možná to bylo tím, že ve filmu bylo zoufale málo dialogů, hodně času je to dělaný tak, že nám hlavní hrdina vypráví svůj příběh. Když už jsem u hlavního hrdiny, tak to byl taky slušnej klaun, on pendluje mezi Francii kde má Keiru a Japonskem kde se bouchnul do tamní šikmoočky. Už to samo o sobě je na psychiatra , přece je jasné, že když má chlap Keiru, tak se na celý Japonsko může vysrat. Ach bože -- stop blbým chlapům ve filmech !!! Navíc jsem tam některé zásadnější věci zcela nepochopil, ale abych jenom nekritizoval, hudební a obrazová složka je přímo úchvatná a právě kvůli tomu nakonec nelituji svého času, který jsem u Hedvábný cesty strávil. ()
Nalejme si čistého saké: niečo tak nudného, studeného a prázdneho (snáď s výnimkou mierne prekvapivého záverečného zvratu, ktorý tomu v poslednej chvíli dodal akú-takú myšlienku) sa len tak nevidí. Pekné obrázky, nič viac. Ani štipka vášne, ani náznak emócií či atmosféry. Zúfalstvo, z ktorého nevytrhne dokonca ani Alfred Molina, a to už je čo povedať. Nemám nič proti pomalým, melancholickým filmom, pred pár dňami som si maximálne vychutnal Zabitie Jesseho Jamesa, ale hoci má Silk len 100 minút, mal som dojem, že je dvakrát dlhší. A niekto by mal tvorcom vysvetliť, že z Viedne do Kyjeva sa skutočne necestuje cez Moravu. Ale ak chcete vidieť Keirine "lentilky" a jedného japonského bobríka odvahy, nech sa páči... ;-) P. S.: Michael Pitt je smrteľne nesympatický. ()
║Rozpočet $20miliónov║Tržby USA $1,103,075 ║Tržby Celosvetovo $7,965,682 ║ Krásny vizuál, scenérie ale dejovo nehorázne chladné, ploché, bez lepšieho impulzu. /40%/ ()
Scénář: François Girard, Michael Golding .. I knew a man once who built his own railroad. And the beautiful thing is, he built it completely straight, without a single curve. He had a reason for that. I can't recall what it was. The reasons get forgotten. __ Pomalé, malebné, evropsko-orientální. Vizuál je naprosto ohromující. Výprava a cit kamery pro scénu a nejrůznější kompozice je prostě výtečný. Pro snímek, který předlohu převypráví jen s minimem dialogů je tohle základní kámen úspěchu. Příběh je sice o staré dobré lásce a jejích nesnázích na pozadí obchodu s hedvábím, ale má svou sílu, i když jsem byl v úvodu značně skeptický. O zbytek se pak postará překrásná hudba Ryuichi Sakamoto, založená převážně na minimalistických klavírních melodiích. Spolu s režii se jedná o formálně velice povedený snímek. Herecké obsazení typově sedí, zvláště Keira Knightley touhle další přesně zvolenou rolí opět potvrzuje mé, jinde již mnohokrát zmíněné, pochvaly. Je úžasná, jak se jen na malém prostoru dá. ()
What we´d done, we´d done forever. Pomerne presna adaptacia utlej knizky natiahnuta na celovecernu stopaz. Ovsem sposobom, ktory nie vzdy stastne vyuziva voiceover na miestach, kde mozno by bolo viac povedane obrazom, pri ktorom by malebnost nemala iba kvalitu v technickej preciznosti, ale v sebe obsiahnutu i iskru skutocnosti. Na druhej strane, filmik vyvolal prijemne spomienky na jedno davne popoludnie, kedy ma knizna predloha naplno pohltila... . 7/10 ()
Tohle se mi do rukou dostalo čistě náhodou, když sem místo toho chtěl získat horor se stejným názvem, ale tak sem to skouknul už jen kvůli zatim vysokýmu hodnocení a dobrýmu hereckýmu zastoupení. Nicméně se u mě rozhodně nedostavily nějaký krásný pocity nebo okouzlení z přírodních scenérií, jak sem se tady moh dočíst, pro mě to bylo naprosto tuctový, přírody sem si prakticky skoro nevšim, herci nic moc a příběh mdlej, solidní byla akorát pěkná hudba a kostýmy. Na to aby to mělo na diváka nějak emocionální dopad, na což asi film hrál, tak by se muselo daleko víc přitlačit na pilu a ne jen tak pořád chodit kolem horký kaše. ()
Tak toto opravdu nevyšlo. Ani slibné ústřední obsazení v podání Keiry Knightley a Michaela Pitta nedokázalo tento snímek zachránit. Typově mi sem sice Michael příliš neseděl, ale jeho zajímavý vzhled i jisté charisma dokázalo zapracovat i zde. Hlavní slabinou Hedvábné cesty je rozvleklost a plytkost děje, která v kombinaci s téměř minimální schopností navodit vůbec nějaké (silné) emoce či zájem o příběh, postavy, vývoj děje způsobila, že z námětu, který mohl být prvotřídní romantikou, vytvořil jen zdlouhavý a nezáživný snímek. Nejvíce mě zaujala kamera a její smysl pro detail, který se nejvýrazněji projevil ve scéně setkání Michaela s japonskou gejšou. Moment, kdy kamera zblízka zabírala oči gejši, jak si šálek čaje přikládá k ústům, napije se a také Michaelovy oči, které jí byly fascinovány, považuju emočně asi za nejsilnější. I když "nejsilnější" asi není to správné slovo. Nejspíš to byla jediná scéna, které ve mně nějaké emoce vůbec vyvolala. Stejně jako jsem jí na pár minut věnovala tu nejvyšší pozornost. Zhruba po hodině mě rozvláčnost děje a dlouhé záběry začaly uspávat. Procitla jsem opět až ke konci, který mě také nijak neuzemnil. Škoda, Hedvábná cesta měla mnohem na víc. ()
Komplexne by si Hodvábna cesta zaslúžila 3*, pretože ako celok v mnohých pasážach obsahovo zlyháva a aj postava pomerne vedľajšej Keiry Knightley nedostáva až tak veľa priestoru na to, aby si k nej divák vybudoval jasnú cestičku. V hlavnej úlohe ma nepotešil ani Michael Pitt, pretože tým, že bola jeho postava zvláštne nevýrazná, si paradoxne zaslúžila, aby ju stvárnil niekto s väčšou dávkou emócií. Prečo teda 4*? V jednotlivých scénach s tajomnou japonskou kráskou - kde stačia len nevypovedané túžby po oslobodzujúcom dotyku, kde sa oči stretávajú s takou naliehavosťou, až vám srdce búši v krku, kde magická hudba ozdobuje pohľady, myšlienky sa prenášajú cez diaľku a list spôsobí tragédiu na ľudskom šťastí - ma tak odzbrojili, že som ochotná odpustiť chyby a uchopiť okamihy, ktoré mnou pohli a zastreli inak priemerný film. ()
Film s mnoha krásnými herečkami, překrásnou krajinou a okouzlující hudbou, ale casting si u mě připsal velké mínus za výběr hlavního herce, jelikož Michael Pitt tento film pohřbil už z důvodu, že je absolutně nesympatický a do této role se vůbec nehodil, místo filmu plného emocí zůstala prázdnota. Bohužel, tak hodnotím 3 hvězdičky... ()
Dost velká nuda. Herecky sice výborné, ale jinak naprosto prázdné a bez emocí. Chemie mezi Pittem a Keirou sice je, ovšem vášeň hlavního hrdiny v japonskou dívku nelze z pár letmých pohledů a jedné noci vyčíst skoro vůbec. Prostě jsem v tom neviděl důvod, aby se tam vůbec vracel, tedy aspoň nebyl dostatečně dobře natočen. Kamera spíše průměrná, režie nevýrazná a celé je to až moc natahované. Promarněná šance. ()
"Proč bych vám o tom měl vyprávět?" Tak to tedy opravdu nevím. Unylý, vleklý a nezajímavý příběh v čele s nesympatickým hrdinou, který neměl dostatečné charisma na to, aby utáhl celý film. Jako hodně lidí zde, jsem vyhledala Silk jen kvůli Keiře a jaké bylo zklamání, když jsem zjistila, že se její jméno jen pěkně vyjímalo na plakátě a ve filmu nedostala moc prostoru. Když už byla na scéně, tak to byly jediné okamžiky, které mě bavily. Film jsem většinou posouvala dál, abych v následujícím momentě zjistila, že jsem o nic nepřišla. A tak to šlo víceméně celou dobu. Už chápu, proč jsem tenhle film v Keiřině filmografii dosud opomíjela.. ()
Moc jsem se těšil, ale.. Minimalistický klavír a až hypnoticky malebné záběry na krajinu půlky světa, kterou hlavní hrdina (jinak obchodník s hedvábím) procestoval, jsou tahouny snímku, jehož dějová struktura je prázdná jako vědro beze dna. Odpustil bych mu sice onu dějovou jednoduchost, ale od příběhu lásky bych přece jenom čekal víc. Tvůrce Krvavých houslí nabízí spíše milé okamžiky, než nějaké zásadní pasáže!! Emocionální váha samotných vztahů (mezi Hervém a Hélène a Hervém a čínskou dívkou) je rozpačitá a nedokáže diváka dostatečně vtáhnout. Keira Knightley má skutečně charisma velkých hvězd zlatého věku, i na malém prostoru si náležitě poradila, ale stejně jako neokoukaný Michael Pitt jakoby hrála bez jakéhokoli režijního vedení. Celé to kolem vás projde jakoby bez povšimnutí, jen jeden zajímavý zvrat, ale žádné vlhké oči. Silk si bude svého diváka hledat překvapivě složitě.. 65%. ()
Presne z takýchto dôvodov radšej pozerám filmy, na ktoré mám chuť a náladu. Hodvábnu cestu sme začali pozerať náhodne a veru som sa dosť nudila. Za iných okolností by som si možno užívala jej poetiku, zábery na prírodu a éterické ženské bytosti... Ale nejako to nevyšlo a minula sa účinkom. Je to pekný životný príbeh a príjemný melodramatický opus, ale nijako ma nezasiahol. A Michael Pitt si nevedel získať moje sympatie. ()
Hodně velké zklamání. Girard s Dostiem sice možná vizuálně čarují a Sakamotovu hudbu z hlavy asi dostanu jenom vrtačkou, ale to je tak nějak všechno. Emoce žádné, cituprázdno absolutní a příběh mě vlastně vůbec nebral. Pokání mě několikrát rozklepalo, Silk naopak dokonale uspal. Jestli tohle nakonec u nás do kin nepůjde, pak to vlastně ani zas až taková škoda nebude. ()
Romantický/dramatický film, ve kterém jsem si nevšiml jediné emoce. Škoda. Vizuálně bez výhrad, ovšem všechno ostatní stálo za starou bačkoru. Nesympatickým Michaelem Pittem počínaje (ten člověk by měl hrát jen záporné postavy a do jiných žánrů se nepouštět) a podivně mdlou Keirou Knightley (zatím její nejhorší role, kterou jsem viděl) konče. ()
Tak jsem doufala, že to přeci jen bude dobrý film. Ano pár momentů tam bylo, proč to nebyla úplná ztráta času. Nádherné scenérie, krásné milostné scény pojaté zase trošku "jinak", krásná scéna s pitím čaje, hra s vodou obou osudových žen. Alo co to tomu chybělo? Film byl nějak bez šťávy, Keira podle mně nedostala šanci něco zahrát, nebo prostě nebyla ve formě, Michael Pitt, mě do této role nějak vůbec nesedl. (Trošku mě vadí, když z nás diváků dělají ještě větší blbce, než jsme, např.nepřivezl vajíčka bourců, vesnice by tím pádem byla byla bez práce a v zimě by byli o hladu, ale on jim všem dal vybudovat svoji zahradu, takže vesnice se pak měla v zimě skvěle...). Jinak celý film je založený na pointě o 2 dopisech, což byla výborná myšlenka, ale neuměle zpracovaná. Škoda, že film nenatočili třeba Francouzi, takhle mi to Francii nepřipomínalo ani z rychlíku. ()
Nádherná hudba, krásné přírodní scenérie, vizuálně úchvatné záběry, jen ten příběh mě nedokázal vzít za srdce. Ze začátku se člověk nechá unášet vizuální nádherou, ale posléze si uvědomuje, že děj je nezajímavý a že se začíná nudit. Rychlý spád, který film nasadil na začátku, najednou rapidně zvolní a na povrch začínají vyplouvat díry v příběhu. Nic proti pomalému tempu, melancholické lyrické snímky mám docela ráda, ovšem musí mít duši, což zde postrádám. Zápletka filmu je nejenom slabá (příběh se v podstatě nikam nepohne, sledování opakovaných cest do Japonska a platonické lásky k dívce z odlišného kulturního prostředí brzy omrzí), ale zároveň velmi prázdná a chladná. Máte pocit jako byste sledovali krásnou skořápku bez obsahu. ()
Již dlouhou dobu jsem se s očekáváním vyhlížela tento film. S přibývajícím časem narůstalo i moje napětí a když jsem měla možnost film zhlédnout, má zklamání nebrala konce. Zpočátku se film slibně rozjížděl, ale postupem času mi pomalé plynutí začalo vadit, až jsem dospěla k momentu, kdy jsem se začala nudit, přičemž nemusím připomínat, že má víčka neudržela nápor a na jistou dobu se zavřela…:-) Film vyprávějící o lásce, avšak já v něm nanašla kousek citu?! Ano, tolik byl příběh chladný, ba dokonce ve mně nevyvolal jedinou emoci. Čekala jsem, jak budu po skončení ždímat kapesníček a kde nic, tu nic. Přesto jsem se s dávkou optimismu přesouvala směrem ke konci a doufala, že se stane něco zlomového, co děj nakopne a já nakonec nebudu tolik rozladěná. Ničeho takového jsem se ale nedočkala. Musím však pochválit vizuální stránku, nad kterou se opravdu zatajoval dech, já se mohla alespoň trochu rozplývat a připadat si jako kdesi v horách. Dokonalá práce kamery, která vykreslovala tamější krajinu s nejmenšími detaily byla spolu s hudbou to jediné, co mi rozzařovalo mráčky na čele...A právě hudba tvořila krásné podkreslení pohádkové krajiny a udávala jemné tóny této milostné romance. Ani v hereckém obsazení mne nečekalo žádné překvapení. Michael Pitt zde představoval mrtvého brouka a má oblíbená Keira zde také příliš nezazářila. Pomalu se dostávám k názoru, že se u ní nedočkám jiného výrazu… Co říci závěrem? Silk nepotěší, ani nezklame. Ovšem zařazuji ho do filmů, které už si nikdy nepustím. ()
Ani 10 oscarových kamer se nevyrovná tomu, co tvoří režisér Girard s kameramanem Dostiem. Doslova každý záběr je výjimečný, vypiplaný do nejmenší detailu - nasvícení, hloubka ostrosti, barevnost, kompozice....až se divák tou krásou zalyká a nevěří, že něco takového mohl stvořit člověk. V jádru je příběh velmi křehký, mnoho slov nepadne, hudba tvoří emoce a každý, kdo se naladí na tuto meditativní vlnu, bude odměněn nevšedním zážitkem. (P.S. Jen se dojímejte nad Pokáním s umělými emocemi, kde se tlačí nadoraz. Tohle je pravdivé.) ()
Reklama