Réžia:
Baz LuhrmannKamera:
Mandy WalkerHudba:
David HirschfelderHrajú:
Hugh Jackman, Nicole Kidman, Brandon Walters, David Wenham, Bryan Brown, Bruce Spence, Jack Thompson, Bill Hunter, John Jarratt, Jacek Koman, Ben Mendelsohn (viac)VOD (4)
Obsahy(1)
Lady Sarah Ashleyová (Nicole Kidmanová) žije svoj život v prostredí povrchnej dokonalosti. Manželstvo bez lásky a bez detí ju pripravili o vieru a všetko, čo kedy malo zmysel. Sarah je presvedčená, že manžel ju podvádza, a tak sa rozhodne opustiť bezpečný život a odcestovať z Londýna do austrálskeho Darwinu, aby muža usvedčila z nevery. Zámienkou na cestu sa stane záchrana veľkej farmy Faraway Downs, ktorú v Austrálii zdedila a teraz čelí bankrotu. Šéf miestnej továrne Neil Fletcher (David Wenham) túži jej majetok získať. Sarah má jediné východisko – dostať stádo 1500 koní na druhý koniec Austrálie. Jej sprievodcom sa na ceste naprieč Austráliou stane nevľúdny Drover (Hugh Jackman), vynikajúci chovateľ dobytka, ktorý je rovnako drsný a nevychovaný, ako je Sarah kultivovaná a uhladená. Drover je tiež vášnivý, ako je Sarah chladná. Ich vzájomnú animozitu zmierni tragédia, kvôli ktorej sa Sarah nečakane stane opatrovníčkou osirelého aborigénskeho chlapca Nullaha (Brandon Walters). Na svojej ceste stretnú nielen množstvo ľudí, ale zažijú aj desivé bombardovanie Darwinu japonskou armádou. Sarah pod vplyvom mocnej a krásnej austrálskej krajiny a vďaka vzťahu s malým Nullahom postupne nachádza samu seba a mení sa na ženu, ktorou vždy túžila byť. Jej problematický vzťah k Droverovi sa mení na váhavý rešpekt, obdiv a nakoniec na lásku. Do ich života však stúpi ničivá vojna. Po prvý raz v živote má Sarah dôvod za niečo bojovať. Bojuje so všetkou vášňou, odvahou a odhodlaním, aby zachránila tých, ktorých miluje... (TV JOJ)
(viac)Recenzie (922)
Hugh Jackman velmi mrdatelný, digitální krávy už méně. 70% ()
Australia je velkofilm, který potřebuje velké plátno a notnou část své působivosti na TV obrazovkách asi nenávratně ztratí. První půlka má téměř vše, co od takového "biáku" očekávám, nicméně druhá půlka vás nepříjemně často donutí mrknout na hodinky. Proto si myslím, že Baz Luhrmann zklamal především jako producent. Takový Tarantino s bratry Weinsteinovými by udělali Austrlia Vol.1 a Australia Vol.2. Tenhle velkofilm k tomu vývojem příběhu přímo vybízí .... Vol.1 bych pak hodnotil 90% a Vol.2 by bylo tak za 50% ... ()
Teatrálne afektovaná cukríková obludnosť, ktorá sa každú polhodinu rozhoduje o čom vlastne je a spolieha na to, že ju pokope udrží vzťah ústrednej dvojice, v ktorom je suchšie než v celej austrálskej pustine. Dávno som v kine tak netrpel a nemôžem uveriť, že mi to spôsobil práve Baz Luhrmann, ktorého krásne, emotívne a dokonalo komplexné Moulin Rouge! milujem z celého srdca. Druhú hviezdičku dávam iba za poetiku linky s malým “karamelom” a s ním súvisiacu jedinú naozaj peknú scénu filmu (zastavenie dobytka nad priepasťou). Zaslúžené komerčné megafiasko. ()
To má člověk za to, že je moc zvědavej. Už dopředu jsem si kladla takovou jakože oznamovací otázku, jestli ono to nebude krapet jako Vzpomínky na Afriku. Bože, Sydney, přijmi do nebe pokornou omluvu, ale já fakt netušila. Austrálie je kejč jako poleno, potěšení z krásnejch obrazů čo skoro pomíjí a zůstává podbízivost, do který probleskne zřídka vkusnej paprsek ... náhodou. Nicole podivná, Hugh spásně vyrovnanej, ale na 4* to neuzved. O čem to především bylo, mi taky neni zcela jasno, takový práce a peněz a já se cítila jak jojo - nahoru, dolu, až jsem se zastavilo. ()
70%. Velký příběh neudělá jen jeho velikost. Romantiku umí Baz stále krásně načančat, tentokrát ale její srdce tak hlasitě nepulzuje. Všechno je to až příliš vykalkulované, okázalé, strojené (i to definitivní vyrovnání se záporákem je spíš uměle nastrčeno), což by ani tak nevadilo v klasicky zkonstruovaném velkofilmu, u pocty klasickým hollywoodským melodramatům, která se nebere stoprocentně vážně a zároveň se pokouší minimálně o pět emocionálních vrcholů, to ale vadí... a Austrálie přinejmenším zadrhává. Obrazy jsou krásné, Nicole půvabná a Hugh Jackman tak sexy, že i já jsem chtěl zběhnout k homosexuálům. Z hlavy ale tenhle monument vyprchá nepříjemně rychle. Dokonce rychleji než naštvání z dementní digitální akce na útesu. Austrálie je kolos s mnoha dějovými vrstvami, s hustým předivem motivů a inspirací. Král postmoderny v něm má neomezené možnosti, protože lavírování mezi kýčem a vážným eposem, mezi stylizovanou pohádkou a poctou všem velkým filmovým vyprávěním, mezi dětským vyprávěním a historickou reflexí - a tak dál a dál - mu dovoluje v podstatě cokoliv. Ta okatá snaha vytesat velké dílo "bez hranic" ale Austrálii spíš škodí. Její dynamo by neutáhlo mnohem "menší" příběh. A čerpání z Čaroděje ze země Oz je možná řešeno elegantně, ale stejně tak i prvoplánově: Ta písnička by omámila v jakémkoliv filmu. ()
Oscar 1 nominace: Kostýmy ()
Zatímco v první půli Luhrmann vypráví svůj příběh se zaujetím, vášnivě a naplno tu uplatňuje svůj smysl pro až jakýsi groteskní humor (který mám na něm tak rád a kterým byl předchozí ´Moulin Rouge´ doslova prošpikován), s příchodem do Darwinu v polovině stopáže jako když mávne kouzelným proutkem a z vyprávění plného života a magické atmosféry australské divočiny se stává zahrávání si s trpělivostí diváka, kde jakoby tvůrci zkoušeli, co za klišé a scenáristické oslí můstky jim ještě projde. Tu kýčařinu na konci by nenapsala snad ani přebornice růžových knihoven Danielle Steel. Přesto ale z celého díla cítím upřímnou Luhrmannovu snahu vzdát hold své milované rodné Austrálii a tak to nemohu úplně zatratit. ()
Austrálie je jedním z mála letošních filmů, který splnil moje očekávání. Sice úplně jinak, než jsem čekala, ale to je celkem fuk. Navíc jsem se na ní vydala do kina ve Španělsku a když jsem viděla první záběry a zjistila, že je film dabovaný, myslela jsem, že to můžu rovnou zabalit a počkat si na DVD, ale i přes ten dabing (který mimochodem nebyl tak hrozný, jak jsem čekala) mě film nadchnul, zejména jeho první polovina. Už hodně dlouho jsem neměla při sledování pocit takového toho pravého velkofilmu, ale Baz Luhrman mě dostal. Scéna se "šílenými" kravami, nálet letadel, nebo vlastně celý úvod odehrávající se v písečném oparu je vizuální slast. Okázalé záběry perfektní kamery, která si úžasně hraje s filtry i hloubkou ostrosti, výborná hudba Davida Hirschfeldera (kdo to sakra je? - no dobře, už jsem si to zjistila) prokládaná klasickou nádherou "Over the Rainbow" (ani nevím proč jsem si v té souvislosti vzpomněla na WALL-Eho a jeho písničku z "Hello Dolly"), nádherná krajina, romantika naservírovaná na zlatém tácu a akce jakbysmet. Při pohledu na zpoceného Hugha Jackmana zabuší nejedno ženské srdce, když vyskočí na koně, tak snad ještě víc, Nicole Kidman je tradičně skvělá, ale hereckému ansámblu jednoznačně vévodí malý domorodec Brandon Walters, který ve svém věku převedl úžasný výkon. Jsou ale i věci, které mi na Austrálii neseděly - jednak by asi snesla o něco kratší stopáž, čímž by se vyřešil druhý problém - totiž asi tři nebo čtyři velká finále, kdy nevíte, jestli jako už to má být konec nebo co se vlastně děje a navíc scénář míchá dohromady trochu moc problémů najednou (sucho, záporák co chce statek, rasismus, misie, válka, láska, ...) a naprosto chápu ti, kteří dají tomuhle filmu 1* a jsou znechuceni. Nicméně to není můj případ a ani tyhle chyby mi nezabrání dát Austrálii plné hodnocení, protože takovýhle pocit poctivého velkofilmu jsem neměla snad od Titanicu nebo Pána Prstenů a hrozně ráda se znovu (tentokrát snad v originálním znění) podívám, jak úžasní Nicole s Hughem nahání krávy na kraji útesu a jak japonská letadla nalétávají na australské pobřeží. ()
První půlka, než přiženou stádo dobytka do Darwinie, je skvělá, vtipná, vášnivá, epická. Pak už je to jen epické. Celou dobu se tam mluví o síle vypravění, ale mám pocit, že v poslední půlhodině jde uz jen o dovyprávění. Jinak - výborná pocta klasickým hollywoodským melodramatům, do nichž je umně zakomponovaná linka s Čarodějem ze země Oz a nenásilná historická reflexe rasismu vůči Austrálcům. ()
Velkolepě natažené určitě, aneb až příliš prázdná a neepická podívaná, kterou ani výborné herecké duo flirtující v krásné australské krajině prohnané kamerovými filtry nemůže zachránit. Austrálie svou velikost zkrátka jen předstírá. Dále v ní zahlédneme přehrávající scény a to dokonce několikrát, stádo CGI kraviček tomu zrovna nepřidává a zbytečně dlouhá stopáž je jen dalším neoddiskutovatelným faktem. Asi nebudu sám, když řeknu, že na mě film nepůsobil nijak výjimečně, ba naopak často až moc obyčejně a to by neměl. Celé by se to dalo rozdělit na dvě oddělené části, které jsou nepříliš dobře pospojované filmovým lepidlem - láska + krávy a válka + ukradená generace. Austrálie ale není úplným zklamáním, párkrát se i zasmějete, romantické duše budou náležitě spokojené a nakonec zažijete i jeden neslavný příběh z historie této země. (6/10) ()
Obdivuhodná pocta klasickým melodramatům, ve které se Baz Luhrmann překvapivě vzdává většiny svých trademarků (jejich ozvěny samozřejmě nechybí, mají ale minimum prostoru). Nicole je stále proklatě krásná a Hugh mužný, aby si člověk ty „dvě strany jedné mince“ okamžitě zamiloval. Překvapivou výhrou je malý Brandon Walters jako míšenec Nullah. Ten kluk je přirozený talent a jsem velmi zvědavý, jakým směrem se bude vyvíjet jeho kariéra. Co se týče dojmu z Austrálie, je rozporuplný a může si za to čistě Luhrmann. Hned od prvních obrazů mi bylo jasné, že miluje svou rodnou Austrálii (podobně jako miluje Jackson Nový Zéland) a prakticky každý kamerový nálet je úchvatným okénkem do někdy vyprahlých, jindy zelených krajin klokaního kontinentu (hned bych se tam vydal!). V rovině romanticko-nostalgické funguje Austrálie perfektně, coby příběh už trochu drhne. Problém je v tom, že tvůrci v podstatě servírují dva filmy za sebou. Ten první je roztomilou romancí, která je opepřena o dobrodružné putování s dobytkem, ten druhý je ryze vážnou epickou válečnou vřavou. Samo o sobě obojí funguje dobře, v rámci celku jsou si ale ty části příliš stylisticky vzdálené. Výjimečně bych se přikláněl k tomu, aby z toho bývali tvůrci udělali vol. 1 a 2. V rámci epických melodramat se mi nicméně příčí jít pod 4 hvězdičky – i v této podivné rovině kompromisu jsem byl podstatně zaujatější, než kupříkladu u Čtyř pírek a Pearl Harboru. 70% s tím, že napodruhé mi možná ten přechod nálad nepřijde tak násilný a bude to za čisté 4 (nebo se naopak ukáže, že ten film si skutečně víc, jak tři hvězdičky nezaslouží)… ()
Napoprvé jsem párkrát zaváhal, zda nesleduji pokus Damiena Cockburna o novodobý Jih proti severu. Po druhém zhlédnutí je mi naopak záhadou, jak může Austrálie ponechat chladným kohokoli, kdo má rád filmy a vyprávění příběhů obecně. Stačí věřit na čaroděje a nebát se velkoleposti. 85% Zajímavé komentáře: Cival, Psema, Rogue ()
EVERYBODY HAPPY. ()
Hloupá kýčovitá manýra, která uvědomělého diváka dvě a půl hodiny moří digitálním dobytkem a dojetíchtivé divačky tahá za nos z prstu vycucanou láskou mezi anglickou paničkou a australským honákem. Jackman v pohodě, Kidman místy dosti mimózní, zásadní vadou je samozřejmě scénář. Kdybych napsal, že všechny zvraty jsou odhadnutelné půl hodiny předtím, než se stanou, tak bych lhal. Oni jsou jsou totiž odhadnutelné hnedka z fleku, ještě než ten film začne. Vymyslete tu nejklišovitější možnou romanci, zasaďte ji do období druhé světové v Austrálii, přihoďte pár keců o důležitosti umění vyprávět (jak to zrovna v tomhle táhnousím se kolosu zní směšně!) a hle, máte tu Austrálii. ()
Jednoho krásného prosincového dne jsme po obědě vyrazily do kina. Film vypadal že za klasickou dobu už, už skončí. Prostě klasická závěrečná dojemná scéna, klasicky závěrečný dojemný proslov, klasický závěrečný dojemný pohled, dojemný polibek, poslední dojemný vtip pronesený dojatým dítětem k dojatým dospělým hrdinům, dojemná atmosféra se z plátna přenáší na slečnu vedle mě, která armádou slz likviduje jeden papírák za druhým a v atmosféře naprostého a totálního dojetí jsem se začal zvedat ze židle s tím, že si projednou odpustím závěrečnou dojemnou hudbu, obleču si bundu a opustím chrám všeobecného dojetí. O to větší šok následoval v zápětí, příběh totiž nekončil, ale pokračoval !!!! Samozřejmě vedl k dalšímu ještě většímu dojetí, ovšem když ani tohle nestačilo a film dále pokračoval, začínaly se mě hlavou honit divný myšlenky. Je tu ještě vůbec šance, že film skončí ? Kolik kapesníčků ještě zbývá už asi pět hodin v kuse dojaté slečně vedle mě ? A co ty další dojatý slečny po celým sále? Nezpůsobí jejich hromadné dojetí záplavu sálu ? Uvidím ještě někdy vůbec domov ? Začali se mě drát do očí slzy, takhle jsem si přece svou smrt nepředstavoval. Poprosil jsem slečnu vedle sebe, jestli nemá jeden kapesníček navíc, měla, ale jelikož pro slzy asi už vůbec neviděla nepodala ho mě, ale dala ho na hlavu dojaté slečně v předchozí řadě. Ta kapesníček ze své hlavy okamžitě sundala a za velkých díku přiložila k slzícím očím. To už jsem nevydržel a nasraně se otáčím s dotazem na Jirku. "Jiří kolik je proboha hodin ?" Jirka : "Nevím, mám zaslzený hodinky od paní za mnou." "Jirko, a kde máš bráchu? " "Šel si lehnout na ty dvě volný sedačky v rohu, vstává v pět ráno do práce a je zvyklej před půlnocí spát. Upadl jsem do komatu. Najednou citím jak se mnou někdo třepe, byl to Jiřík. V sále už bylo světlo a prázdno a najednou slyším "Přežili jsme to Pájo, na oplátku jsem však musel slíbit bohovi, že už nikdy nebudeme opíjet mladé slečny nejlacinějším vínem a následně zneužívat jejich otupělosti." Pak jsme šli zbudit Honzíka. Chudák, vyskočil ze sedaček a začal zcela dezorientován řvát "Zaspal jsem, zaspal jsem, musím jít první do sprchy nebo přijdu pozdě do práce !" Honzy to nakonec do té práce stihnul a za to má film ode mě tu hvězdičku. ()
Dve hodiny som si myslel, že umriem od rozkoše. Najfilmovejší film posledných rokov. Čistokrvný gýč povýšený na tú najrýdzejšiu filmárčinu. Fungovalo tam všetko - dokonca aj tie patetické a sentimentálne kydy, ktoré mi tak vadili v traileroch. K tomu brilantná réžia, výborní herci a vymaznaný, zámerne "umelý" vizuál. Nádhera. Záverečná polhodina je však sklamaním. Chýba jej dramatickejší náboj a viac sentimentu. Áno, chcel som slziť ešte viac. A úplný záver, na ktorom strašne vidno, že jedna postava mala zomrieť a pomerne nemotorným strihom je vložená späť do deja, ma už trochu naštval. Napriek tomu je to pre mňa natoľko silný filmový zážitok, že svojich 9/10 premením na tunajšie plné hodnotenie. A neznášam štúdio Fox za to, že debilnou propagáciou potopilo takýto divácky film. ()
Na to, že jde o Luhrmana, tak je to trochu zklamání, ale ne tak "monumentální", jak by se mohlo z některých komentů zdát. Mě de facto iritovalo pouze to, že ten film končil několikrát, poprvé už zhruba v polovině děje a pak asi ještě 2x, než došlo ke skutečnému konci. Musím vyzdvihnout pár silných momentů a solidní herecké výkony, i když vztahy hlavních postav se daly rozpracovat lépe a podrobněji (ale to už by pak bylo skoro na seriál). Každopádně hodně solidních 75%. ()
Austrálie měl být velkofilm. Nakonec je to ale průměrně velkolepá slátanina, kde hlavní roli mají hlavně vztahy. A to mě skutečně nebavilo. Je ale jasné, že ze začátku se to tváří velkolepě dokonale, ale po chvíli se z toho utvoří taková kravina, že mě fakt mrzelo věnovat mu dvě a půl hodiny svýho času, umíral jsem u toho a musím se přiznat, že byl problém to dokoukat. Jít na to do kina, dost možná bych skončil párkrát v bezvědomí jako se to stalo Enšpíglovi. Fakt mu to nezávidím. Bejt tam sám, uteču a už se do toho sálu v životě nevrátím. Znám ten pocit. Jako když se mozek zpomaluje a člověkovi se zdá jakoby mu sledováním toho filmu měknul a dementněl mozek. Mozkový buňky bych odboural radši tunou chlastu, než tímhle filmem. ()
║Rozpočet $130miliónov║Tržby USA $49,554,002║Tržby Celosvetovo $211,342,221▐ Tržby za predaj Blu-ray v USA $1,427,349 //počet predaných kusov ?║ Tržby za predaj DVD v USA $29,479,971 //počet predaných kusov 1,809,607║ __Úžasné! Fantastické! Veľkolepé!__ Jediné čo ľutujem že som to nemal možnosť vidieť v kine. /100%/ ()
Austrálie je země mnoha tváří, stejně jako je tenhle film vším, čím ho Baz Luhrmann chtěl mít. Lze mu potom cokoliv vyčítat? Z počátku (retro) groteskní ladění, tak typické pro Baze, funguje pouze napůl plynu, stejně jako romantický příběh honáka a jeho šéfové. Stoprocentní je však vyprávění mladého míšence, který filmem provází (i když osobně tenhle typ vyprávění nemám rád, když toho nebyl, takt o přeci nemůže vyprávět:)). Austrálie, i přes svou kýčovitost a barevné ladění do melancholických obrazů (melodrama jak vyšité), má jeden obrovský klad a tím je připomenutí působivosti velkých filmů 30-40. let. Vrátit se o padesát let a jít na tohle do kina tak budu unesený jako většina diváků. A tohle asi Baz přesně chtěl, bohužel já ne...(moje chyba, uznávám). ()
Reklama