Réžia:
Paul Thomas AndersonScenár:
Paul Thomas AndersonKamera:
Robert ElswitHudba:
Jonny GreenwoodHrajú:
Daniel Day-Lewis, Paul Dano, Kevin J. O'Connor, Ciarán Hinds, Dillon Freasier, Barry Del Sherman, Paul F. Tompkins, Kevin Breznahan, Jim Meskimen (viac)VOD (3)
Obsahy(1)
Film Až na krev se odehrává v Kalifornii na přelomu století, v období ropného boomu. Příběh dokumentuje vzestup Daniela Plainviewa (Daniel Day-Lewis), osamělého otce, který se z živořícího horníka ve stříbrném dole vypracuje na pozici ropného magnáta. Když Plainview dostane záhadný tip, že směrem na západ leží městečko, ve kterém prýští ze země oceán nafty, vydá se se svým synem H.W. zkusit štěstí v zaprášených ulicích města Little Boston. Plainview a H.W. se v tomto nuzném městě, jehož hlavní atrakcí je kostel s charismatickým kazatelem Elim Sundayem, pokoušejí prolomit dosavadní smůlu. Ale i když se jim začíná dařit, nedokáží uniknout konfliktům, ve kterých jsou veškeré základní hodnoty - láska, naděje, pospolitost, víra, ambice a dokonce i pouto mezi otcem a synem - ohrožovány korupcí, podvody a proudy ropy. (HBO GO)
(viac)Videá (2)
Recenzie (1 088)
PTA si sbalil svoje hypnotické filmové sekvence a vydal se mapovat kutání ropy v Kalifornii na přelomu minulého století. Celou dobu tak sice na plátně kraluje dechberoucí Daniel Day-Lewis, ale geniality předchozích Andersonových filmů podle mě Až na krev nedosahuje. Přesto se jedná o vynikající kousek, který měl Coenům zlaté sošky vyfouknout. 9/10 ()
Po filmařské stránce nenám co vytknout. Už dlouho jsem neviděl něco tak kvalitně natočoného, třeba scéna výbuchu vrtné věže, to je prostě filmová dokonalost, která se mě uložila do paměti na hodně dlouhou dobu. Kapitola sama pro sebe je herecký výkon Daniela Day-Lewise, je to vůbec možný ? Kdyby podobný výkon předvedl v oblasti sportu, ženu ho okamžitě na antidopingovou komisi na zjištění požití nepovoleného papání, ale v oblasti herectví ? Opravdu otevřít Guinnessovu knihu rekrodů a tam naškrábat Daniel Day - Lewis je bůh. Důkaz: jeho herecký výkon ve filmu Až na krev. No a když už jsem u toho hraní zmíním ještě Paul Dana jehož reverend byl jak vystřižený z řád mnoha fanatiků v církevním rouchu a místy mě dokonce připomínal obchodníky s mocí bratry a sestry z KDU - ČSL aneb ve jménu boha chceme ještě jedno ministerské křesílko z větším platem - ámen. Postava Paula Dana byla pro mě opravdu velmi snadno uvěřitelná. Jediný problém tedy nastává u stopáže. Chápu, že film si diváka nejdřív obalí, aby si ho pak mohl hezky smažit v rozpáleným příběhu, ale přece jen ta délka mě trošku připalovala. ()
Po všech stránkách velký film, u kterého mě nejvíc mate střet obrazové velkoleposti a náladové antidiváckosti. Několik scén jak kdyby vypadlo z nejslavnějších fláků klasického Hollywoodu, kdy se krajina táhne od obzoru k obzoru - a přesto je takové prostředí pro všudypřítomnou záštiplnost příběhu snad až příliš štědré. Oba extrémy se potom ruší navzájem a nikdy proto nedojdu ke (snad zamýšlené) tíživé pochmurnosti a už vůbec ne k upřímné divácké radosti. Pro někoho je Plainview díky svojí cestě po cynické pěšině nesmrtelnou figurou, já mu ze stejného důvodu nikdy úplně neporozumím. Nefandím mu, nepřeji mu nic dobrého, spíš jen kroutím hlavou, proč tak ochotně dělá chyby a vytváří z Eliho až neúměrně velkého nepřítele jen vlastní sebestředností. I já jsem ale zůstal jen lapat po dechu z Day-Lewise, který zaujme, zdrtí a v poslední půlhodině už vyloženě zabije všechno, co ve mně ještě do té doby zbylo. 70% pro jediný film svého druhu. Až mě mrzí, že mi v době vzniku utekl, protože bych si tehdy rád s někým promluvil o pohnutkách, proč právě tenhle kousek řadit k tomu nejlepšímu, co se kdy urodilo a Andersona k velikánům typu Leoneho nebo Coppoly. I Tenkrát v Americe nebo Kmotr jsou totiž filmy, které staré časy přehnaně nepřikrášlují a občas vám je vmetou do tváře plnou dobovou silou. Nikdy u toho ale nechtějí nechat diváka zkrátka po emocionální stránce. ()
Osobité a zajímavé dílo. Daniel Day-Lewis jde svým, opět silným výkonem, tentokráte "Až na krev." Stává se tak hlavní doménou tohoto snímku. Dalšími prvky, na nichž film stojí, je působivá kamera a mimořádná hudba Jonnyho Greenwooda. Její motivy působí zneklidňujícím a rušivým dojmem, a charakteristicky tak doplňují jednotlivé scény, které by bez rušivých a ambientních souzvuků možná pozbyly jisté množství naléhavosti. Působily na mě jako velká kompilace Herrmannových geniálních skladeb z Psycha, hororové tíživosti z Osvícení a jedinečnosti minimalismu Philipa Glasse. Kompilace, z níž vznikl pozoruhodný soundtrack. Velmi milý synek H.W. v podání roztomilého Dillona Freasiera. Snad o něm ještě uslyšíme. V tom chlapci něco je. Obávala jsem se délky stopáže, ale naštěstí mě nepřemohla. Pospávat jsem začala až zhruba dvacet minut před koncem. Tak jsem jen vnímala útržky z kuželkárny, ve které prováděl fanatický kazatel Paul Dano konfrontaci s Danielem. Jeho projev byl jistě skvělý, ale v dabingu Filipa Švarce se vysoké, křičící či hysterické hlasové polohy stávají často téměř neposlouchatelnými a protivnými, a tak mě to spíše tahalo za uši. Jinak celkově výborný snímek s výjimečnou hudbou. ()
"That was one goddamn helluva show." No, to teda byla... Často tu v ostatních komentářích padají silná slova typu film roku a podobně. Já bych se nebál jít v časové ose do poněkud širšího měřítka. Proč? Protože je to již pěkných pár hodin co projekce skončila, ale ještě teď se tetelím naprostým blahem. A něco mi říká, že ještě pěkně dlouho budu. Mám pocit jakoby to Anderson natočil přímo pro mě. Toto veledílo plně vystihují pouhá čtyři slova: cynismus (ohledně lidství), cynismus (ohledně náboženského fanatismu, respektive náboženství vůbec), cynismus (ohledně amerického snu) a cynismus (ohledně všeho ostatního). Prostě cynický egoismus jdoucí až na krev a dobrý pocit z toho, že se Anderson na Poklad na Sierra Madre díval pozorně. Doplnění: Podruhé a snad ještě lépe. Anderson mě i při druhé návštěvě kina utopil v černém zlatu. A já si to topení sakramentsky užíval. Je na čase podívat se TOPce na zoubek. ()
Galéria (45)
Zaujímavosti (34)
- Anderson se s úkolem složit pro film hudbu obrátil na Jonnyho Greenwooda, který je známý především jako kytarista a jeden z hlavních skladatelů skupiny Radiohead. Anderson dal Greenwoodovi volnou ruku a tak vznikla hudba, která nejen doplňuje obrazovou složku a postavy Až na krev, ale také současně různými způsoby překvapuje. (Rodriguez)
- Plainviewův proslov o stavění škol a nemocnic je Day-Lewisova improvizace. (ČSFD)
- Daniel Day-Lewis zakládal hlas a charakter Daniela Plainviewa na starých nahrávkách herce a režiséra Johna Hustona. (c.tucker)
Reklama