Réžia:
Matej MináčScenár:
Jiří HubačKamera:
Dodo ŠimončičHudba:
Janusz StokłosaHrajú:
Josef Abrhám, Libuše Šafránková, Jiří Bartoška, Ondřej Vetchý, Braňo Holiček, Lucia Cúlková, Tereza Brodská, Marián Labuda st., Krzysztof Kolberger (viac)VOD (1)
Obsahy(1)
Príbeh sa odohráva rok pred vypuknutím druhej svetovej vojny, bezprostredne po podpísaní Mníchovskej dohody v roku 1938. Na pozadí historických udalostí sleduje osud židovskej rodiny, ktorá sa po svojom vyrovnáva s prichádzajúcimi udalosťami. Sila príbehu je umocnená kontrastným stvárnením, kedy sa na naznačenom tragickom pozadí vstupujúceho do filmu v podobe historických týždenníkov a rozhlasových správ, odohráva poetický príbeh ľudí. Film si kladie za úlohu priblížiť dnešnému divákovi historickú postavu pána Nicholasa Wintona, ktorého veľký čin vo fiktívnom príbehu o rodine Silbersteinových znovu ožíva. Tento statočný Angličan prišiel koncom roka 1938 do Prahy, aby uskutočnil svoj plán na záchranu 669 židovských detí, ktoré by určite neunikli tragickému osudu, ktorý pre nich pripravila nacistická ideológia. (TV Markíza)
(viac)Videá (1)
Recenzie (294)
Široké české veřejnosti nepříliš známý film (v porovnání třeba s Hřebejkovými nebo Svěrákovými díly) s výborným hereckým obsazením a krásně dojímavým závěrem. Dokonce ani rozjezd mi, narozdíl od některých místních komentátorů, kvůli výbornému hereckému obsazení nepřišel nijak zdlouhavý. Ubrat místy lehce telenovelové zpracování (zpomalený záběr běžící Šafránkové mi přišel spíše parodický než dechberoucí) a přidat trochu vizuální (kamerové) invence a asi bych nešla pod pět hvězdiček. "Jestli je tvůj strach větší než láska, tak tě lituju." ()
Židovská tématika je - samozřejmě po právu, stále jsme jí dlužníky - až příliš v centru pozornosti; příliš v tom smyslu, že hrozí její sklouznutí do fráze, klišé, braku, tezovitého stereotypu. Přesto se čas od času i tady podaří vytvořit mimořádné dílo, které vyráží dech objevností tématu, nápaditostí scénáře, tvůrčí flexibilitou režie a jasným zaujetím herců pro jejich atraktivně jímavé role. Dětský příběh z českého maloměsta, z rozhraní národní snášenlivosti a počínajícího nacihnědnutí země, vyniká tím vším. Jsme vtahováni do současnosti děje, splýváme s protagonisty, jásáme nad jejich zdary a trneme i padáme tam, kde se proti nim staví doba a nemrav zločinu. Kousek té stříbřitě chvějivé dětské vzpomínky se podařilo mistrovsky přenést na televizní obrazovku - neméně působivý by byl i na stříbrném plátně - a postavit tak pomník muži, který udělal vše pro to, aby pomohl těm, nad nimiž zlomil svíce celý civilizovaný svět, byť ještě netušící apokalypsu židovské etnocidy. Připomenout a připomínat, že i v lidském životě naší postmoderní současnosti stále existují nadčasové hodnoty a lidé, kteří je ztělesňují, není nikdy marnotratné. A vždy je to nenahraditelně cenné a nevratné. ()
Dovolím si odcitovat Gudaulinův komentář: "...protože Všichni moji blízcí spadají do kategorie pietních snímků určených primárně k odvysílání v televizi při příležitosti příslušných výročí." Něco tak výstižného již prakticky nelze doplnit. Jen tolik, že i přes tu pietnost jde o docela civilně pojatý film, který se nesnaží citovými výlevy dohánět k slzám podle hollywoodského vzoru, přestože téma k tomu jednoznačně vybízí. Zmínku si zasloží to, že jde o jeden z mála porevolučních filmů, kde naše herecká elita dostala příležitost k charakternímu herectví. ()
Jeden z nejlepších českých filmů, který je bohužel o skutečnosti a realitě. Velmi dobře zde zahráli naši nejlepší herci - Abrhám, Bartoška, Šafránková a podobně. Je to smutný snímek, protože, jak už jsem řekla, je o realitě a nic zde není zkresleno. Určitě Vás dojme a možná dovede až k pláči. Stojí zato tento kvalitní snímek vidět. ()
Výborně promyšlený příběh Matěje Mináče a Jiřího Hubače, jehož kouzlo se zfilmováním rozhodně neztratilo. Silné osudy opravdových lidí v komplikovaných životních situacích a 'skromný hrdina' Nicolas Winton opravdu chytnou za srdce. Takových filmů je málo a je dobré si připomenout osudy mnohých lidí i ohromující činy velkých zachránců. Pět hvězdiček za těch (minimálně) pět slz, co mi tekly na konci filmu - a to se nestává tak často... ()
Galéria (19)
Zaujímavosti (19)
- Natáčelo se především v Třeboni, ale také v Praze, zámku Slapy (casino). Filmová vila rodiny stojí v Hýskově. (rakovnik)
- Lucia Culková (Soša) k nakrúcaniu uviedla: „Film sa nakrúcal tri mesiace v Prahe, Třeboni a na ďalších miestach. Bolo to dosť náročné, pretože sme museli cestovať domov, keďže sa nefilmovalo stále. Na nakrúcanie chodili so mnou aj starý otec i teta, pretože oco s mamou to nemohli vždy stíhať." (Brtniik)
- Snímek je Nicholasu Wintonovi věnován; jeho součástí jsou kromě dobových dokumentů také záběry televize BBC z roku 1988, na nichž se nenápadný hrdina poprvé od války setkává se "svými dětmi". (Taninaca)
Reklama