Réžia:
Jódži JamadaHudba:
Isao TomitaHrajú:
Takuja Kimura, Rei Dan, Micugoró Bandó, Kaori Momoi, Nendži Kobajaši, Ken Ogata, Takaši Sasano, Robert McCollum, Jasuo Daiči, Tošiki Ajata, Tokie Hidari (viac)Obsahy(1)
V dávných dobách musely být všechny pokrmy připravené pro feudálního pána nejprve ochutnány, aby se zjistilo, zda nejsou otrávené. Tato služba patřila mezi povinnosti samuraje, jenže mladého Shinnoju příliš nenaplňovala. Snil o tom, že si otevře školu kendo, kde bude učit zacházet se samurajským mečem chlapce ze všech společenských kast. Při poslední ochutnávce se ale stane neštěstí. Shinnojo sní smrtelně jedovatou rybu a oslepne. Pro samuraje je to veliká tragédie. Hrozí mu chudoba a ztráta postavení. Shinnojova překrásná žena Kayo neváhá učinit tu největší oběť, aby zachránila manželovu čest… (oficiálny text distribútora)
(viac)Videá (1)
Recenzie (28)
Až téměř pohádkový příběh ze středověkého Japonska. Zajímavé je zvláště zpodobnění japonských reálií, které jsou pro nás do značné míry neznámé a bizarní. Zůstávám u čtyř hvězdiček zejména kvůli střední části filmu, kdy se ze zvláštností tehdejšího Japonska už moc nového nedovídáme a vyprávění ještě postrádá dramatičnost a napětí, které nastupují v jeho závěru. ()
Posledny diel Yamadovej trilogie mi pripada najslabsi. Postavy su skvele ako vzdy, takisto civilna atmosfera, vdaka ktorej som si Yamadove filmy zamiloval tu funguje bezchybne. Problemom je tentokrat zapletka, ktora je az prilis jednoducha a na bohatu stopaz dost riedka. Vdaka tomu som sa v druhej polovici filmu uz zacal trochu nudit. Pomale tempo mi v predchadzajucich dieloch nevadilo, ale tentokrat som mal miestami pocit, ze sa fakt nic nedeje a pribeh preslapuje na mieste. Chcelo by to trochu pridat na vrstevnatosti pribehu a mohla to byt rovnaka pecka ako predosle diely. Slusnych 7/10. ()
„Povolanie ochutnávača: Pokrmy pripravené pre feudálneho pána museli byť najprv ochutnané, aby sa zistilo, či nie sú otrávené. Toto ochutnávanie patrilo medzi povinnosti samuraja.” • Áno, vskutku naprosto zaujímavé skonštatovanie danej situácie asi v tom prostom zmysle, že zo samotného zákulisia kuchyne, si zrejme následne nemohol byť nikto stopercentne istý v tom význame, či náhodou jeden, alebo, poprípade, ešte i viacerí z týchto (šéf)kuchárov bez čapice, nemá/nemajú veľmi ťažké srdce na svojho vládcu, t.j. až tak strašne ho nenávidia, že by mu bez akéhokoľvek mihnutia oka dokázali pridať do jedla i smrtonosnú prísadu, aby ho snáď nadobro spasili z tohto zhumpľovaného sveta, a práve vtedy, čiže tesne predtým, ako si bude medziiným sám pochutnávať na teplej váre, prichádzajú na rad i niekoľkí ochutnávači, aby vlastne napokon zistili, ako sa veci majú...? No, a zrovna jedným z nich je i ústredná postava Šinnodžoa Mimuru, ktorého toto「povolanie」, mimochodom, začína i pomerne čoraz viac ubíjať, až dokonca premýšľa práve nad tým, že by s tým na môj veru celkom skončil!? Možno si uvedomuje nielen to, že hazarduje so svojim zdravím, v podstate si neustále koleduje predovšetkým o to, že jedného pekného dňa, ochutná niečo po prvýkrát a naposledy, ale zároveň sa vari najviac obáva aj toho, že by prišiel o svoju mimoriadne atraktívnu manželku Kajo, a to je už dosť čo povedať. • A Jódži Jamada o tom nakrútil pozoruhodný, inštinktívny a hĺbavý počin s dvomi/tromi nadštandardnými, hereckými výkonmi - par excellence, a to konkrétne v priamych podaniach: Takuja Kimuru ako samuraja Šinnodžoa & Rei Danovej ako žienky domácej, Kajo, ktorá, ako teraz pomaličky zisťujem, sa narodila presne v ten rovnaký deň a mesiac, ako aj váš milý recenzent, len samozrejme v inom roku. Bola mi nadmieru sympatickou, a pritom som o tejto skutočnosti vôbec nič nevedel. (Poznámka: a zasa i niekdajší, americký prezident Babrák Ohava, pardon Barack Obama, je taktiež v našom „klube” , no bohužiaľ o ňom toto tvrdenie ani zďaleka neplatí...) • V režisérovom ponímaní sa súčasne jedná i o zakončenie samurajskej trilógie - so začiatkom u Súmraku a s koncom u akurát recenzovanej Lásky a cti, a niekde uprostred sa tiež nachádza i Skrytá čepeľ, na ktorú si medzitým už poriadne brúsim zuby! • Z mojej strany zväčša prevládala, takmer úplne maximálna spokojnosť, ktorej k maximálnemu hodnoteniu až zas tak veľa príliš nechýbalo, pričom ak beriem film ako celok, tak v tomto prípade by sa predsa našlo i zopár chybičiek na kráse, kvôli ktorým nakoniec tak neučiním, i keď ktokoľvek vrúcnejší by kľudne mohol. ()
Na zelenom lístku kvapka. Počuť štebotanie vtáčika. V machu sa zalesklo krídlo chrobáka. Komu nie sú ľahostajné všadeprítomné a prekvapujúce drobné potešenia okolitej prírody, tomu sa veľmi pravdepodobne zapáči i zdanlivo jednoduchý príbeh. Popri hlavnej línii nenápadne ukazuje pokojné plynutie radostí i starostí všedného dňa v partnerskom zväzku. V skratke: Samurajovi sa monotónnosť a rovnakosť práce i rituálov s ňou spojených zajedajú. Chce odísť. Má sny o vybudovaní vlastnej šermiarskej školy, pracovný úraz však spôsobí poškodenie zraku. Realizácia sna je tak navždy zhatená. Navyše sa nepekne pochytí s manželkou a vyšmarí ju z domu. Časom pochopí, že prehlúpil, a snaží sa napraviť, čo sa dá, pretože, ako sa potvrdzuje: láska aj česť idú cez žalúdok. ()
Film Láska a česť bol pre mňa príjemným prekvapením. Japonskú kinematografiu poznám prevažne prostredníctvom filmov Akiru Kurosawu a niekoľko málo ďalších režisérov. Videl som viacero filmov veľmi rozdielnej úrovne so samurajskou tematikou. Tento film je i nie je samurajský. Predovšetkým je veľmi citlivý a režisérsky veľmi empatický k postavám príbehu. Japonské dobové reálie sú zobrazené presne a aj keď je film pomerne dlhý, ani na chvíľu som nemal pocit nudy, ani straty pozornosti. ()
Reklama