Réžia:
Peter JacksonKamera:
Andrew LesnieHudba:
Brian EnoHrajú:
Mark Wahlberg, Rachel Weisz, Saoirse Ronan, Stanley Tucci, Susan Sarandon, Rose McIver, Michael Imperioli, Christian Ashdale, Reece Ritchie, Carolyn Dando (viac)VOD (2)
Obsahy(2)
Štrnásťročná Susie žije šťastný život v dome s rodičmi a dvoma súrodencami. Tajne miluje svojho spolužiaka Raya (Reece Ritchie) a chce sa stať fotografom divokej prírody Jedného dňa si skráti cestu zo školy cez pole, čo sa jej stane osudným. Zavraždí ju nenápadný muž zo susedstva George Harvey (Stanley Tucci). Následne sa duša Susie ocitne v surrealistickom svete medzi nebom a zemou, kde putuje v snahe nájsť odpovede na základné otázky "prečo" a "čo ďalej". Prechádza sa ulicami a vidí svojho otca Jacka (Mark Wahlberg), ako chodí po meste a hľadá ju. Sleduje detektíva, ktorý vyšetruje jej prípad. Pozoruje aj muža, ktorý spôsobil jej smrť - jej vraha, ktorý si pomaly vyberá ďalšiu obeť. Pre Jacka sa zmysel života zredukoval na túžbu nájsť a potrestať toho, kto spôsobil ich strašnú stratu. Mama Abigail (Rachel Weiszová) zasa robí všetko pre to, aby si zachovala dcérinu pamiatku, až kým sa nezačne dusiť v domácom mauzóleu a neutečie. Ostatné deti, Lindsay a Buckley, sa úmerne svojmu veku snažia vyrovnať so stratou sestry a zároveň si chcú vynútiť pozornosť rodičov, ktorí žijú len pre mŕtvu Susie. Jediný, kto si v tejto kríze dokáže zachovať chladnú hlavu, je svojrázna babička Lynn (Susan Sarandonová), ktorá sa zo všetkých síl snaží udržať rozpadajúcu sa rodinu pohromade. (TV JOJ)
(viac)Recenzie (1 082)
S páně Jacksonově jsem měla tu čest pouze jednou u King Konga a musím uznat, že je to mistr velkolepé a obsáhlé výpravy, tudíž se nedivím jeho stoupajícímu věhlasu a uznání v žánru fantasy. Fantasta je to veliký a rozhodně dokáže oslovit diváka z různých pohledů a vyvolat pestrou směsici emocí. Zejména oceňuji výjimečnost přechodů mezi (ne)realitou v obyčejných detailech, ale s neobyčejným účinkem. Až mám pocit, jakoby mi víc než bych dokázala pojmout, přiblížil možný navrstvený svět a "život" mimo něj. Pro mě nejde ani tak o problematiku (ne)víry, ale zvláštní poutavou formou pojaté tajuplné neznámo. Bez ohledu na způsob začátku, průběhu a konce života jedince, nám tvůrce předkládá jedny z nejdůležitějších a zároveň nejtěžších lidských hodnot - lásku, odpuštění, smíření. Pro někoho zamyšlení ke hledání, pro jiného pro potvrzení... ()
Několik záblesků režijní geniality zahalených v kolorované šedi rádoby invence. ()
Naozaj tento film niekomu dokáže vliezť pod kožu a nadchnúť ho?? V jednotlivostiach je Jackson opäť výborný, napríklad pocitové zobrazenie mrazivého stretu najčistejšej detskej nevinnosti s najhroznejším ľudským zlom (vražda) je svojou dôveryhodnosťou unikátne. Ale multirovinná koláž, ktorá za sľubným rozjazdom snímky následuje, a hlavne finálne vyústenie liniek, nastolujú jedinú, kľúčovú otázku: "Čo do pekla chcel týmto zmäteným filmom jeho autor povedať??" Tých otázok na vyjasnenie, týkajúcich sa významu konkrétnych scén a postáv, by bol napokon tucet - ale nechcem spoilerovať. Pýtam sa teda len jednu, neškodnú: Aký význam mala pre dramaturgický koncept tohto filmu komicky ladená postava Susan Sarandon? Alebo sa v ňom ocitla iba preto, lebo režisér je fanúšikom herečky? Prešlapom The Lovely Bones nie sú fantasy obrazy (tie sú samé o sebe krásne), ale načisto rozplynutá rozprávačská vízia. ()
Katalogová nuda! Pan Jackson je snad pod vlivem Prstenu nebo Braindead. Půlka filmu vypadá jako Volpejpr psychotického hráče sci-fi her či obrázková výstavní stěna maloměstských obýváků. Nudím se!! Je li tohle nebe, mám chuť obložit se výbušninou a risknout to s bandou panen u konkurence. Ésoterické prostředí jde ruku v ruce s ésoterickými žvásty! Tedy pokud nemáte rádi hlubokomyslné filosofování čtrnáctiletých holčiček. Jo a už jsem se zmínil, jaká to byla výstavní nuda?? Tedy pokud nemáte rádi půlhodinové záběry pana Tucciho, kterak veze do sběru sejf nebo kope díru v kukuřičném poli! Je nesporné, že pan Tucci je ukázkový úchyl a už ho nikdy nechci vidět v komedii. Ač u tohohle filmu poznala moje prdel středověk, za něj jednu dám! A druhou dám za Susan Sarandon! To je totiž z ryze gerontofilního hlediska jediná píchatelná šedesátka na světě. A nemůžu přece Velkému Peterovi dát odpad, že?! Jo, a na tomto místě bych chtěl pro méně pečlivé čtenáře ještě zdůraznit, že to byla příšerná, monstrózní, gigantická, téměř nekonečná nuda! Tak pane Jacksone, už máte svou Fontánu a příště bych opět prosil nějaký výživný kulinářský pořad o vyjídání mozků či výpravnou sondu do života liliputů! ()
Posedlost vyumělkovanými západy slunce na maximu. Je mi blbě. Alespoň že to nezáživné čekání na odhalení a trest má pár režijně vytříbených momentů. 50% ()
Pevné pouto je "slátanina", která sice nabízí několik silných momentů, ale jako celek vůbec nedrží pohromadě. Zatímco část odehrávající se v realitě má slušnou atmosféru, snové scény se utápějí v kýčovitých obrázcích a prazvláštní poetice. Film má sice v první třetině slibný rozjezd, ale nakonec se jeho sledování stává značně ubíjejícím zážitkem. ()
Oscar 1 nominace: Herec VR - Stanley Tucci ()
Je fajn, že Jackson jede proti zažitým konvencím při budování napětí. Po chvíli vás ovšem všechny ty makro detaily digitální kamerou a bezpohlavní nebeské výjevy začnou ubíjet stejně jako smutný kukuč nebohého táty od rodiny. Řemeslná síla a řvoucí kotel nápadů, hlavní devizy kdysi nápaditého režiséra, dostávají po několika výborných jednotlivostech (přípravy vraždy, kukuřičné pole) těžký knokaut od vycizelované nebeské selanky. Jak moc tomu chybí silná umělecká vize si člověk uvědomí u bezradné montáže Susan Sarandon i dalších zbytečných exkurzů do duhového nebe. A u toho rampouchového konce se máme vážně ukájet tím, že na každého jednou dojde? ()
Už během čtení knihy mne nejednou napadlo, jak obtížné by bylo její zfilmování. Vševědoucí vypravěčka (v rámci vymezeného prostoru všechno ví a všechno vidí), která přirozeně přechází mezi minulostí a přítomností a nenápadně naznačuje, k čemu dojde, existence přibližně tří různých světů s vlastními pravidly a střídání naturalistických pasáží s polosnovými. ___ Prvního prohřešku se film dopouští, když nám ukazuje počínání pana Harveyho před Susiinou smrtí. Kolik je tedy těch vševědoucích vypravěčů? Kdo nečetl předlohu, mohl by mít pochybnosti, jak moc toho Susie vlastně vidí. Pro knihu tolik důležitý dojem, že zůstává svým blízkým nablízku po celou dobu, nedokázal Jackson navodit. Celá emocionálně-vztahová rovina je poněkud odbytá a lze spekulovat, jestli by režírující žena nebyla zárukou více citů. Jackson nepřekvapivě akcentuje více vztah mezi dcerou a otcem než dcerou a matkou, která je zbrkle odklizena (ne tak v knize) a navíc připravena o milostný románek, jež její počínání v knižní podobě lépe ozřejmuje. Přesto třeba uznat, že scény vyjevující pevnost pouta mezi Susie a jejím otcem patří k těm nejsilnějším a dávají zakusit, jak hluboko do mezilidských vztahů dokázala Seboldová nahlédnout. ___ Jackson ke škodě filmu upřednostňuje bezpečné klouzání po povrchu. Nedokázal odolat těm horám vizuálních laskomin, jimiž posmrtný svět všechny imaginativní filmaře láká. Scény jsou to krásné, třebaže trochu ve stylu reklam na Coca-Colu, ale zoufale prázdné a nepodřizující se absolutně žádným pravidlům. Alenku ti bohužel přebral Tim, Petere. V opozici k tomuhle donebevolajícímu (resp. „znebevolajícímu“) kýčaření stojí sugestivní hororové scény, připomínky Jacksonových blahých začátků. Pro děti film kvůli nim v žádném případě není, proč tedy oproti knize výrazně ubylo sexu a násilí (nejenže nevidíme znásilnění, ona o něm ani nepadne zmínka)? ___ Ze dvou autorů, jež měli na drsně-krásný styl Seboldové nepochybně vliv (Truman Capote a Harper Leeová) je přítomen pouze jeden, nadto symbolicky („Holly Golightlyová“). Odchylek od knihy by se našla ještě celá řada: některé situace, vzdálené od sebe v knize desítky stran, se zde nevěrohodně protínají v jednom bodě, funkce pár vedlejších postav (zejména karikatury lehkomyslné babičky v podání Susan Sarandon, která je výborná, ale nemá moc co hrát) zůstávají nejasné… k prospěchu věci bylo snad pouze přemístění dvou vět ze samého konce knihy o kus dříve, čímž se „návrat“ stává srozumitelnějším. ___ Jacksonovo Pevné pouto je podivně nekonzistentní film. Střídá příliš mnoho žánrů a obsahuje příliš mnoho vizuální krásy. Proto jej považuji za nepodařený a proto jsem v něm zároveň našel dost scén, které se mi opravdu líbily. Ke čtvrté hvězdičce film s vypětím všech sil dotáhli typově přesně obsazení herci v čele s roztomilou – nikoli oním otravně dětským způsobem – Saoirse Ronan. 75% Zajímavé komentáře: Adrian, imf, Psema, Madison, Niktorius, Desperado, Tayen, swed.83, Antek ()
Kýč je někdy potřeba, narozdíl od Božích mlýnů. Jen těch naváděcích stop mohlo být poněkud míň. ()
Peter Jackson ztratil soudnost a stal se z něj povrchní megaloman se sklonem ke kýčovitosti. Když řeknu, že co se plytkosti děje a dialogů týče, je na tom Pevné Pouto podobně jako Emmerichovo 2012, ani zdaleka nepřeháním. Až na to, že u rádoby silného dramatu je tato skutečnost mnohem smutnější. A u té sekvence s nešikovnou babičkou jsme se jako měli smát? Já jsem si u ní tedy spíše vzpomněl na trapnou českou Pánskou jízdu s Martinem Dejdarem. Vyrovnání se se ztrátou člena rodiny mělo být znázorněno tím, že tatínek se nechá zmlátit, maminka odjede kamsi na venkov trhat jablka a sourozenci se tváří jakoby nic? Dělá si ze mne Jackson srandu? Odrežírováno a zahráno je to sice s přehledem, ale co naplat, když po každém moudru, které postavy vypustily z úst, jsem měl nutkání zacpávat si uši a kroutit hlavou, jak to znělo uměle a povrchně. Když pak usměvavé dětičky začaly pobíhat po kukuřičných lánech, vybavila se mi strašlivá závěrečná scéna z Knowingu (ale to aspoň mělo koule celej předchozí děj), já film definitivně odepsal a zbytek stopáže už jsem se jenom bavil dalšími přicházejícími klišé. PS: Kdo se toto odváží srovnávat s Fontánou (se kterou to má společné jen část tématu a Rachel Weisz), a to ať už pozitivně - "je to stejně dobré", tak i negativně - "je to stejně špatné", anebo vizuální a dějovou stránku hodnotit lépe než u Avataru, je buď hloupý, anebo slepý. PS2: Tenhle člověk kdysi natočil Braindead OMG :´( ()
Ani na moment nepochybuji, že Peter má velkou fantazii a umí jí krásně zprosředkovat nám, divákům a za to ho taky patřicně uznávám. Nicměně tady právě ten fantasy prvek s mezinebem nebo co to bylo, byl sice skvělý, vizuálně i vypravěčsky, ale až příliš tupil napětí a promíchaval emoce. Zřejmě bych chrochtal blahem, kdyby se film zaměřil jen na pátrání vraha, takhle to taky nebylo špatný, ale místo skandovanýho chrochtání, jsem si u TV jen tak pochrochtával. Stanley zahrál skvěle a Saoirse byla taky výborná, hlavně jak byla v tom podzemí, tak skvěle zahrála tu proměnu z prvotního nadšení v strach. ()
Peter Jackson dokazuje, že je jeden z najlepších režisérov na planéte a Rozkošné kostičky sú môj Avatar. Po vizuálnej stránke je to v podstate gýč, takisto mám výhrady k scenáru i využitiu postáv a kvalitných predstaviteľov (okrem tradične ukňučaného Wahlberga) ... ale je to tak podmanivo natočené, že keď vás zvláštna atmosféra filmu raz vcucne, zabudnete dýchať. Záver povznášajúci, dodatok skvostný - asi najlepšia filmová smrť roka 2009, smial som sa ešte 5 minút. ()
Jackson možná patří k filmařům, kteří si mohou točit, co se jim zachce, ale tady krutě přestřelil, když naprosto nevýrazný a nezajímavý příběh utopil v kýčovitých obrázcích, které smrdí plastem a jehovisti si je dávají na titulky Strážné věže. Pouze tři věci táhnou: a) huhlavě slizký Stanely Tucci, b) příjezd tchyně, c) šmíra v domě. Zbytek skrz naskrz sice nenudící, ale zoufale bezkrevná podívaná. 2 a ½. ()
Strašně, ale úplně příšerně, mě tam rozčilovala ta digitální kamera, ten digitální svět a umělotina, ve kterým se příběh odehrává velkou část filmu. Určitě to ale není špatný. Právě naopak. Pevné pouto je supr film. Vždyť to taky točil TEN Peter Jackson, a jako režisér rozhodně špatnej není. Ani nemůže, když už toho má tolik za sebou. Každopádně všecko ostatní má na kraji geniality. Knižní příběh, speciálně hudba, ale i herecké výkony. Všecko tu šlape jako po másle a tak to má být. Dokonce jsem ani netušil, že mě film tak snadno dokáže z minuty na minutu měnit náladu z hnusné na ještě hnusnější. Ale jde to. Fakt to jde. A stačilo k tomu jen to, když se úhlavní sračka minula před kamerou. Víc zhnuseně jsem se fakt dlouho necejtil. ()
║Rozpočet $65miliónov║Tržby USA $44,114,232║Tržby Celosvetovo $94,894,448▐ Tržby za predaj DVD v USA $11,446,006 //počet predaných kusov 692,400 ║ Režisér Peter Jackson si zobral až priveľké sústo na to aby to zvládol k úplnej dokonalosti, takéto dramatické nadfilmy skôr sedia M. Night Shyamalanovi, či nedávno tématicky podobne opäť prerazil Alex Proyas. Ale aj tak miestami si počínal Jackson neskutočne dobre, nájde sa tu niekoľko silných intenzívnych scénok čo sledujúceho naplno vtiahnu do deja a emočne ho ždímajú, k tomu snový "nebeský" vizuál je úžasný ale nie celkom využitý pre hlbšie vystuženie príbehu ako určite bolo v samotnej podstate plánované, mladá Saoirse Ronan je v prvej tretine filmu fantastická, potom tak trochu na škodu príde akási stagnácia kvôli jednotvárnosti scenára, takého Stanleya Tucci som ani v tej zápornej úlohe nespoznal, do tejto úlohy vložil veľa a dal jej rozmer aký u takýchto postáv nevidno, ostatný hrajú tiež prim, na škodu príde Mark Wahlberg ktorému chýba väčší priestor aby svoju postavu mohol viac rozviť. Asi ako najmenej výrazná súčasť filmu tu príde hudba od neznámeho Briana Eno, možno taký James Newton-Howard by to vizuálne kúzlo čo film mal vytiahol o niečo vyššie. V konečnom výsledku som spokojný ale potenciál príbehu pri určitom doladení by mal na omnoho viac. /80%/ ()
Kvůli vymazlenému vizuálu (i nejobyčejnější záběr má tzv. LOTR treatment) a klinicky čistým kulisám dochází k paradoxnímu jevu, totiž že napětí či strach se ne a ne dostavit. Někdo by mohl říct, že u thrilleru o vraždícím sousedovi, mrtvé teenagerce a citově strádající rodině je to problém, ale Jackson si najde okliku, jak fincherovsky potemnělé scény s vynikajícím Stanley Tuccim obehnat plotem sitcomových vložek se Susan Sarandon, nebo karlíkovských úletů Saoirse Ronan. Problém je v tom, že jen tvůrčí sebevědomí nestačí. Žánrová rozpolcenost, ještě posílená knižní předlohou, tak film postupně žere zevnitř. Naštěstí kromě pohledné slupky zůstává i neodpáratelná snová atmosféra, budovaná vynikajícími herci a dobře načasovaným přepínáním mezi jednotlivými rovinami děje. Pro většinu lidí bude taková polovičatost nepřijatelná. Ten zbytek kvůli ní snímek po několika týdnech vypustí z hlavy. Tak či onak prohra mainstreamového Jacksona, ale zároveň důkaz, že v něm pořád ještě hoří duše rebela. Snad ji při črtání celovečerního Tintina zužitkuje líp. (70%) ()
Bohužel přesně ten typ filmu, u kterého mám pocit, jako by mě někdo nechal celou noc číst Strážnou věž, edice nekrofilní romance. Scénář svaté trojice J-W-B je salát slátaný z patetických monologů a ucouraných dialogů bez jediného náznaku lehkosti. PJ režíruje některé pasáže typicky (odskoky na nedějové detaily, expresivní subjektivní perspektiva, zapojení monotónní zvukové stopy), někdy dokonce napálí i dost solidní scénu (prohledávání pederastova baráku, ač je logicky nesmyslné, přesto mistrně pracuje s tenzí a dvojí perspektivou). Roztříštěnost vypravěčské perspektivy je do té míry nekoncepční, že mi zabraňovala brát cokoli v tom filmu vážně a hlavně si cokoli užít. Vizuální stylizace je místy docela laciná šmíra, oprabdu by možná stálo za to zauvažovat, zda se tajemství působivosti skrývá jen v barevných filtrech, zářících halogenech a "hezkých objektech". Zejména trikové pasáže jsou přešlap o celé metry, hnusné, nesladěné, křiklavé, bez jakéhokoli řádu (byť jenom jemného náznaku asociace, která by jim dala tvar). CGI bezpohlavnost přímo křičí, takhle přepálené a přitom naprosto "kulisové" výtvarné řešení se jen tak nevidí). Zapojení hudby vysloveně katastrofální, místo, aby to umocnilo jakoukoli emoci, dělá z Pevných pout ukňourané emo, z nějž trčí jenom pitomý sentiment. Chápu, že Peter je fascinovaný "bytím mezi světy" a že ne všechny rodinné filmy mohou být tak brilantní jako Braindead... nicméně pedofilní vrah, vytvořený podle šablony Rapist Glasses? Fakt třetí cenová a nejhorší Jacksonův film, svědčící o pozvolné ztrátě soudnosti a sebekritiky. ()
Silný zážitek. Přestože jsem to nečekal, Peter Jackson ve mě vyvolal hodně emocí, především kladných a po celou dobu si se mnou pohrával přesně, jak by režisér s divákem měl. K ruce měl skvěle vybrané a kvalitní herecké obsazení (Tucci to tedy rozjel, ale všichni se mu snaží stačit), opravdu hodně peněz, dobrou předlohu, ale k úplnému uspokojení mi chybí ještě kousek. Možná to trochu laciné využití (pro mě slavné) Song to the Siren, možná opravdu hodně efektů, které v určitou chvíli jsou spíše ke škodě, ale v druhé chvíli mě totálně odrovnají (viz. přechod z obávaného domu do bažin apod.). Hudba mi chvílemi trochu připomínala soundtrack k Sunshine, takže tu bych pomlčel. Největší problém mám však asi s koncem, který prostě... pro film neustále se pohybující na pomezí temna a světla takový ... zvláštní (spoiler:happyend s vrahem byl laciný a pointa o smyslu pout také). Ty velké peníze jsou tu dost vidět, ale i bez nich by to byl opravdu silný film, skvěle natočený a podtrhující status Jacksona jako velkého režiséra, který nechce zůstat jen u slavné LOTR trilogie. Přes výše zmíněné je však Pevné pouto jedním z mála filmů o posmrtném životě, který opravdu stojí za vidění a jejich představa světa po smrti je... úchvatná. Opravdu silný zážitek hnedka z počátku roku 2010...PS: Jak přicházejí sny i přes nižší rozpočet, jinak laděné efekty a příběh, byl pro mě emočně i příběhově silnější... ()
Scénář: Fran Walsh, Philippa Boyens, Peter Jackson .. Tohle bude hodně rozporuplné. Kritická obec si smlsne na opovrhování efektů estetického zážitku, zato si jistě spousta diváků smlsne právě na tom. Knižní předlohu neznám, ale zde se žádné deprimující stavy nedostaví. Při povrchním pohledu připomene Lovely Bones zejména Heavenly Creatures, Fountain a Atonement (zdaleka ne spojitostí v určitých hercích/tvůrci), které diváky svým pojetím taktéž rozdělují. Hodně často se totiž vyprávění oddává mnohaminutovým scénám, kterým kraluje výrazný vizuální efekt, výtečná střihová skladba a samozřejmě lahodný hudební doprovod. Nelze se tím ubránit dojmu, že by šlo o mnohé zkrátit, ovšem také nelze upřít příjemnou hru barev, světel, kamerových a podobných parádiček, byť někdy ta digitálnost prostředí až rušila. V Lord of the Rings pracoval s excelentní předlohou, temnotou a monstrozní výpravou a ta lecos pohltila. Zde nedosahuje (předloha)scénář takových kvalit a tíha tak leží na precizním retro hávu sedmdesátých let a sestavě výborně obsazených postav, kterým vévodí tajemný Stanley Tucci a zejména mladičká Saoirse Ronan, většinou řádící právě před modrým pozadím jejího posmrtného světa. Peter Jackson si opět osedlal trochu jinou látku a po skončení snímku mne nejvíce zamrzelo, že než zase něco režijně vyprodukuje (v nerežijní produkci je totiž aktivní a úspěšný ba úspěšnější), opadá ještě hodně listí ze stromů. Napodruhé taktéž funkční. 75%. ()
Reklama