Réžia:
Peter JacksonKamera:
Andrew LesnieHudba:
Brian EnoHrajú:
Mark Wahlberg, Rachel Weisz, Saoirse Ronan, Stanley Tucci, Susan Sarandon, Rose McIver, Michael Imperioli, Christian Ashdale, Reece Ritchie, Carolyn Dando (viac)VOD (2)
Obsahy(2)
Štrnásťročná Susie žije šťastný život v dome s rodičmi a dvoma súrodencami. Tajne miluje svojho spolužiaka Raya (Reece Ritchie) a chce sa stať fotografom divokej prírody Jedného dňa si skráti cestu zo školy cez pole, čo sa jej stane osudným. Zavraždí ju nenápadný muž zo susedstva George Harvey (Stanley Tucci). Následne sa duša Susie ocitne v surrealistickom svete medzi nebom a zemou, kde putuje v snahe nájsť odpovede na základné otázky "prečo" a "čo ďalej". Prechádza sa ulicami a vidí svojho otca Jacka (Mark Wahlberg), ako chodí po meste a hľadá ju. Sleduje detektíva, ktorý vyšetruje jej prípad. Pozoruje aj muža, ktorý spôsobil jej smrť - jej vraha, ktorý si pomaly vyberá ďalšiu obeť. Pre Jacka sa zmysel života zredukoval na túžbu nájsť a potrestať toho, kto spôsobil ich strašnú stratu. Mama Abigail (Rachel Weiszová) zasa robí všetko pre to, aby si zachovala dcérinu pamiatku, až kým sa nezačne dusiť v domácom mauzóleu a neutečie. Ostatné deti, Lindsay a Buckley, sa úmerne svojmu veku snažia vyrovnať so stratou sestry a zároveň si chcú vynútiť pozornosť rodičov, ktorí žijú len pre mŕtvu Susie. Jediný, kto si v tejto kríze dokáže zachovať chladnú hlavu, je svojrázna babička Lynn (Susan Sarandonová), ktorá sa zo všetkých síl snaží udržať rozpadajúcu sa rodinu pohromade. (TV JOJ)
(viac)Recenzie (1 082)
Až na pohádkovou osu příběhu jsem byl vcelku vtažen do děje, uchvácen nápaditostí, znuděn jednostranností dobra a zla, což ale patří k té pohádkové části, symbol pomsty je v tomto filmu působivě promíchán s nenaplněnou láskou, krásná kombinace s happy endem. 75% ()
Skvělý film od mého oblíbence Petera Jacksona. Celé snímek je hodně netradiční. Víme kdo zemřel, jak zemřel, kdo je vrah ... Ale i přesto jsem byl většinu snímků v permanentním napětí a skvělé se bavil. Možná trošku škoda barevného mezisvěta, který mi dojem trošku pokazil. I přesto silné 4*. ()
Největší a nejmilejší překvapení od dob Kinder Surprise. Snímek, který mě lákal minimálně, k jehož zhlédnutí jsem byl částečně i donucen, ale přesto mě dokázal vyždímat. Možná je to tím, že jsem četl poměrně dost knížek pro mladší čtenáře. Klíčové taktéž mohlo být pochopení, že příběh je celý z pohledu čtrnáctileté. Někteří tvrdí, že je to dáno mou nákloností k hlavní představitelce (tito kritici nepochopí, že jde o oscarový výkon). Třeba jsem už jenom přecitlivělý a stačí mi málo. Ať už je důvod takový, či makový - výsledek je více než povedený. Překvapuji sám sebe, že i kýč dokážu zkousnout, pokud je dobře podán. Pihy na kráse? Určitě Maur, možná finální vypořádání se zlem, ale...líbí se mi pihy. ()
Moc depresivní. Jedna za kvalitu a druhá za herecké výkony. Jinak nic pro mě. ()
Právě ta negativní kritická odezva mě ke snímku přitahovala a zároveň u mě zrušila veškerá očekávání. Přistupoval jsem k látce s mírným opovržením a čekal jsem, kdy začne ten barevný kýč, ze kterého je většině lidem blbě. A on taky začal...ale nemám k němu sebemenší výhrady. Kvality estetického zážitku na maximum! Čert vem celou jeho vyumělkovanost a posedlost barvičkami jak z omalovánek, Pevné pouto hýří spoustou invenčních nápadů. Stačí se jen podívat na pečlivě konstruované vyprávění, při kterém ze tří odlišných perspektiv vnímáme vraždu. Zatímco vrahova a rodinná linie vnímá věci racionálním způsobem, v mezisvětě, kde se nachází Susie, působí věci naprosto opačně. Zde se film nesoustředí na děj, nýbrž na její pocity , jež jsou evokovány doprovodnou stylizací, která vyjadřuje to, co právě prožívá. Tyto momenty jsou možná "samoukájející" a příliš zdlouhavé, ale určitě jsou vizuálně skvostné, nádherně hudebně podbarvené a skvěle prostříhané. I přes slabší scénář, jenž až příliš okatě tlačí na pilu a nabízí pár vyloženě nevysvětlitelných momentů (aneb těším se na případný Director's cut nebo si snad přečtu knížku :), nemůžu říct, že by se jednalo o hloupou a samoúčelnou podívanou. Film přesně splnuje svůj účel "trojí empatie" , kde se divák ztotožňuje zároveň s vrahem, jeho obětí a poškozenými oběti. Co na tom, že používá spíše estetické prostředky? Navíc umí krásně plynule a nerušeně bilancovat na hranici "temnoty a světla", kde nikdy nevíte, co máte očekávat. Napínavou až hororovou atmosféru, dojemné esenciální okamžiky nebo komediální vsuvky? To vše jen potrhuje velikost jména Peter Jackson, který vytříbeně "ukrají" ze svých monumentálních filmů a přidává naplat lehkost jeho "předLOTRovské" kinematografie ( a mimochodem, ta nadstandartní kamera je na Oscara). A zajímavě vybraní herci, kterým vévodí tajemný Stanley Tucci, jsou jen třešinkou na tomto pestrobarevném retro dortíku. Jediné, co mi výsostně vadilo, byl zbytečný a laciný konec se "skorokomediální" vsuvkou. Kdyby to celé skončilo o 5 minut dřív nebo by se to ještě tak na hodinku natáhlo, měl bych osobně mnohem lepší pocit. I tak se jedná o počin, který není radno házet na dno nějakého pytle spolu s jinými barvitými omalovánkami bez děje. Pevnému pouto je určitě rozporuplné, ale rozhodně ne samoúčelné či manýristické, i když se k podobné kritice samo vybízí. ()
Myslel jsem si, že se Peter Jackson po trilogii "Pán Prstenů" a po splněném dětském snu s "King Kongem" zařadí do kategorie režisérů, kteří budou točit jen velkolepé, triky nabité filmy. On však natočil "malý", nenápadný až komorní příběh o životě po životě. Vybral si knihu, která vypráví příběh o dívce, která po té co je zavražděna, uvízne mezi nebem a Zemí a pozoruje jak se s její tragickou smrtí vypořádává její rodina. První třetina filmu je výborná a ukazuje nám standardně spokojenou a šťastnou rodinu se třemi dětmi z níž jsou dvě dospívající dívky z nichž jednu zabije psychopatický soused (nebojte se nejedná se o spoiler). Po první třetině, ve které nechybí opravdu napínává scéna v kukuřičném poli, přichází část s fantastickými výjevy života po smrti, které jsou vizuálně nápadité ale hodně samoúčelné a popravdě i nudné až zbytečné. V této části -alespoň v mých očích- film hodně upadá i v tempu vyprávění, které bylo ze začátku opravdu skvělé. Příběh se dostane do klasické fáze, kdy divák pozoruje rodinu postiženou krutou tragedií z níž se její členové dostávají po svém a čas od času se vydáme na výlet do onoho tajemného světa, kde nechybí ani pole s rozkvetlým stromem. A v tomto případě se režisér spolehá hlavně na své herce a to je jeden z největších negativů filmu. Saoirse Ronan, která příběh vypráví stále dokazuje, že má talent a ačkoliv není tak strhující jako její hrdinka v "Pokání" je tím nejlepším s velkého počtu hereckých hvězd. Vyrovná se jí jen slizký psychopat Stanley Tucci ale u zbytku hereckého osazenstva už pan režisér tak šťastnou ruku neměl. Mark Wahlberg je v roli trojnásobného otce jak nevěrohodný tak i nevýrazný stejně jako jeho herecká partnerka Rachel Weisz, která do role zdrcené matky nedala vůbec nic ze svého talentu a po pravdě má v příběhu překvapivě málo prostoru. A co se týká Susan Sarandon, tak u ní opravdu nevím co s ní režisér a scénárista zamýšleli. Její postava je pro film úplně zbytečná a hlavně se její herecký projev do filmu vůbec nehodil a přišlo mi, že se v příběhu vyskytuje jen proto aby jeho celkové vyznění nebylo tak depresivní. Film je celkově dost nevyvážený, ničím nepřekvapí a není v něm nic co by dokázalo strhnout nebo nadchnout. Nedá se říct, že bych od filmu očekával hodně a po rozporuplných ohlasech už vůbec ne ale ze začátku mě opravdu zaujal ale bohužel mé nadšení nevydrželo až do konce. Chvíli jsem uvažoval o vyšším hodnocení ale nakonec jsem si uvědomil, že skvělých 35 minut je na dvouhodinový film přeci jen málo. Tohle se ti moc nepovedlo Petere. ()
Sedlo mi to! Na hledání much nebyl prostor. Prostě povedené! :-D ()
Na film jsem se těšila, jsem byla překvapená tím, že film je takový slepenec napínavého thrilleru, fantasy (krajina připomínající Pána prstenů) a psychologického dramatu. (Susan Sarandonovou mám jako herečku ráda, ale její komický výstup v roli babičky byl opravdu trochu mimo mísu). Místy jsem nevěděla, co si mám myslet, ty záběry z „nebe“ mi prostě nějak nesedly. Knižní předlohu jsem bohužel (nebo možná bohudík) nečetla, takže nemohu srovnávat, nicméně bych si zpracování tohoto tématu představovala trochu jinak. ()
Herecké obsazení s mými oblíbenkyněmi Susan Sarandon a Rachel Weisz pod taktovkou jednoho z nejlepších režisérů současnosti a ještě k tomu originální téma se silným příběhem. To jsem prostě musel vidět! A jsem za to rád! Po LOTR trilogii je Jackson stále v ráži a jeho Pevné pouto mi opravdu připoutalo oči na obrazovku. Už od dob Titanicu vím, že i když toho člověk ví o ději moc, tak i přesto může být filmem uchvácen. A stalo se tak! Stanley Tucci je stejně slizký a přesvědčivý pedofil jako Jackie Earle Haley v Jako malé děti. Susan Sarandon mě jako energická a roztržitá babička potěšila a Rachel Weisz svým výkonem též. A Saoirse Ronan je po tomto filmu pro mě jedna z nejtalentovanějších dětských hvězd. Jackson skvěle spojil temný thriller a rodinné drama s imaginárním fantasy na výbornou a ve výsledku jde o unikát vysokých kvalit. Co se týče technického zpracování, tak ho tvůrci zvládli na výbornou - hotové audiovizuální orgie. Zkrátka opravdový filmový zážitek, který mě dostal jak svým příběhem, tak svým zpracováním. ()
Peter Jackson je perfektným režisérom, ktorý nemusí nikomu nič dokazovať, jeho doménou je svet fantasy alebo jeho staré veselé gore záležitosti, kde je špička...Bohužiaľ viac krát sa ukázalo, že ako rozprávač je slabší a to potvrdil aj tento film. Čo z toho, že jednotlivé obrazy sú prekrásne, Jackson sa zamotal vo vlastnej potrebe invenčnosti tak, ako naposledy Gilliam v Imagináriu. Svet abstrakcie a svet reality tu nedrží pohromade, dokonca celá tá vizuálna nádhera začne po čase nudiť a pôsobí samoúčelne. Hereckú zostavu zachraňujú aspoň parádne úchylný Tucci a charizmatická Saorsie Ronan. Wahlberg (s absolútne debilnou parochňou) a Weisz nemajú čo hrať, Sarandon mala byť asi oživením a spestrením, výsledok je naozaj trápny. Lovely Bones obsahuje party, ktoré sú sami o sebe skutočne geniálne (!), ako celok som skôr sklamaný a očakávam, že Jackson chytí starú formu a vráti sa do prvej filmárskej ligy... ()
Tak nějak nevím, co tím chtěl básník říct? Že když někdo umře, máme se vzdát vzpomínek na něj, jinak se nedá jíž dál? Ani zemřelý do nebe, ani my zde na zemi? To ať film raději nepromítají v asijských zemích, kde je úcta k zemřelým předkům na hodně vysoké úrovni. Já třeba na svoji prababičku vzpomínám dodnes, protože mi toho do života hodně dala. A ty nelogičnosti... Když máte chuť na mladý maso, postavíte ne zemljanku, ale rovnou podzemní bunkr, na poli, kam je odevšad vidět, a práce na tomhle bunkru by vás samotného stála tolik sil, že byste se šel radši vyspat, než honil nezletilou holku... Všechny ty barvičky á la Strážná věž tomu taky nedodaly. Mimochodem, z těch záběrů na Susie by jeden myslel, že největší pedofil je tady rejža. http://www.dvdextra.cz/dvd-recenze/pevne-pouto.html ()
Mentálne prepojenie oboch svetov mi pripadalo ako barlička k posunutiu deja správnym smerom. Z tohto dôvodu boli niektoré dejové zvraty akoby vycucané z prstu ( napr. kde berú istotu, kto je vrahom ). Aby som len nekritizoval, jedná sa o zaujímavý, vizuálny ( beh po vodnom poli ) pohľad na veľakrát sfilmovanú tému a po tejto stránke patrí k tým lepším. ()
Pevné pouto má prostinkou zápletku a myšlenkově je naprosto banální. Vše se točí okolo násilného činu, který ale ve skutečnosti neuvidíme (nejspíš kvůli ratingu). PJ coby režisér naštěstí vykouzlil téměř hypnotickou atmosféru v retro stylu sedmdesátých let. Přesto jeho nejnovější film v divákovi zákonitě musí zanechat rozpaky, protože žánrově sedí na dvou až třech židlích a na každé z nich vratce. ()
Peter Jackson je určitě skvělý vizionář. Svět mezi nebem a zemí je zachycen úžasně - obrázky a kamera jsou neopakovatelné. Bohužel na můj vkus je to prakticky vše, co tento film nabídl. Bezduché běhání a truchlení postav, kterým jsem zkrátka danou situaci moc nevěřil, občas rádoby vtipné hlášky umřelé dívčiny mi také moc neseděly, vrahoun mi spíše připomínal Willise z Šakala,, každopádně také žádný zázrak, nemluvě o dosti neúnosné délce filmu. Jako thriller to zkrátka nefunguje, drama prachobyčejné a fantasy ucházející. Zkrátka má představa, po bezmála dvou letech od vydání placky a neustálého odkládání na pozdější dobu, naplněna nebyla. ()
S páně Jacksonově jsem měla tu čest pouze jednou u King Konga a musím uznat, že je to mistr velkolepé a obsáhlé výpravy, tudíž se nedivím jeho stoupajícímu věhlasu a uznání v žánru fantasy. Fantasta je to veliký a rozhodně dokáže oslovit diváka z různých pohledů a vyvolat pestrou směsici emocí. Zejména oceňuji výjimečnost přechodů mezi (ne)realitou v obyčejných detailech, ale s neobyčejným účinkem. Až mám pocit, jakoby mi víc než bych dokázala pojmout, přiblížil možný navrstvený svět a "život" mimo něj. Pro mě nejde ani tak o problematiku (ne)víry, ale zvláštní poutavou formou pojaté tajuplné neznámo. Bez ohledu na způsob začátku, průběhu a konce života jedince, nám tvůrce předkládá jedny z nejdůležitějších a zároveň nejtěžších lidských hodnot - lásku, odpuštění, smíření. Pro někoho zamyšlení ke hledání, pro jiného pro potvrzení... ()
Pevné pouto je opravdu vyvedenou volbou o tom, jak vyprávět příběh o smrti dítěte. Originální způsob, u kterého mi fantastická složka "mezinebe! nevadila, kdyby nebylo těch otřesný nevydařených efektů. Scenáristicky velmi dobrá práce, film netlačí příliš na emoce a nenutí se do plačtivých pozic, tudíž funguje velmi uvěřitelně. Z některých scén jde mráz o zádech a to film ani samotnou vraždu neukazuje. Tomu všemu dopomáhají špičkové výkony a nebýt té neúnosné výpravy, hlavně všemožných efektů, dost možná i zvažuji plný počet hvězdiček. ()
Původně měla román filmově zpracovat Lynne Ramsay než jí to sebrali vyměklý prďolové Spielberg s Jacksonem a vytvořili z toho tenhle skákací hrad, ze kterýho blila i samotná autorka předlohy. Ezoterická vegan limonáda pro rodiče, kteří se potřebují vyrovnat se ztrátou potomka představou, že teď je na lepším místě, to celé osoleno těmi největšími stereotypy a klišé v postavě Stanley Tucciho. Jak je ten film pitomej, tak o to víc mě štve, jak se v něm topí některé mistrné vizuální nápady (ne, nemyslim ty v nebeském závětří, ale například prohlídku domu pro panenky) či celé sekvence (vrzající prkno v pedofilově domku). Jackson se zde pomalu stává tím režisérem, který i listí na chodník přidává digitálně a to není dobrá cesta k nápravě. ()
Natočit nadějeplný film o vraždě a jejích následcích je jistě zajímavý postoj a tento záměr se i vydařil. Z příběhu vraždy mladé dívky je cítit naděje. Leč, zpracování je nudné. Tvůrci se zejména ztratili ve fantazijním světě mezicestí. Ano, je hezký: stromy, kytičky, vlající tráva - ale film to příliš zpomaluje a rozděluje. Chybělo mi větší spojení mezi naším světem a mezisvětem mrtvé dívky. Takto si žily vedle sebe a v podstatě byly dobré jen k tomu, aby sdělily, že život posmrtný existuje (Jistě, chápu, takový důkaz by ve skutečnosti světem navěky otřásl, ale ve filmu je tak dlouhá stopáž k jednoduchému sdělení zbytečná a únavná). Postavy spolu příliš nespolupracují a ani nesouzní, mám z nich pocit chladu. SHRNUTÍ: Na smrt neexistuje jiný lék než čas. ()
Myslim, že v ostatních komentářích už bylo řečeno všechno, akorát se zastavim u toho, že pár lidí to tady srovnává s Fontánou a to se mi teda silně nelíbí. Takovýhle Imaginárium dr. Jacksona srovnávat s geniálně hlubokomyslnym duševním dílem... ()
Předem říkám, že u málokoho by se to vytáhlo až na pětku a s trochu střízlivějším pohledem je to prostě maximálně na čtyřku, ale na pětku se to u mě vytáhlo například proto, že mi to přišlo tak nějak blízké a nebo třeba proto, že je to poměrně nápaditý film a slušně zábavný ať už jako detektivka nebo jako takovéto snové rodinné drama, na kterém je ale ze všeho asi nejpozoruhodnější, že je to v těch afterlife pasážích tak živé, hravé a kýčovitě krásné, ale přitom to není ani Burton ani Gilliam. V té reálné části je to zase docela smutná detektivka o hrozné rodinné tragédii, která je ale pořád podaná z takového toho nevinného pohledu dospívajícího dítěte, což mi přišlo hodně sympatické a nechtěla jsem tam třeba vidět nějaké přílišné násilí nebo krev. Takhle je z toho film, který je tak nějak kids friendly :) něco jako třeba karate kid, ale s úplně odlišnou náplní a vyzněním, teda spíš pro trochu odrostlejší děti pochopitelně, když hlavní hrdince je 14 :). A herečku v hlavní roli vybrali dobře, protože ty zářivě modré oči Saoirse Ronan, kterou jsem do té doby v žádném filmu neviděla, krásně doplňovaly nevinný charakter celé její postavy a hezky se hodila i do toho afterlife světa. Taky to mělo i několik docela dost napínavých pasáží a hlavně Stanley Tucci tu zahrál úplně výborného úchyla, ze kterého jde strach a je člověku odporný, ale přitom se dokáže vetřít dítěti do přízně, aby je mohl jakože "ulovit" :). To melancholicky optimistické vyznění závěru se mi taky líbilo a vůbec celý film a jeho obrazová nápaditost a všechno mi bylo dost osobně blízké, takže i když je to docela protáhlé, což trošku rozmělňuje zábavu a napětí, a sedla by tomu spíš čtyřka, tak u mě je to za pět hvězdiček :). ()
Reklama