Réžia:
J.A. BayonaScenár:
Sergio G. SánchezKamera:
Óscar FauraHudba:
Fernando VelázquezHrajú:
Belén Rueda, Fernando Cayo, Geraldine Chaplin, Mabel Rivera, Edgar Vivar, Roger Príncep, Andrés Gertrúdix, Montserrat Carulla, Óscar CasasObsahy(2)
Mrtvé děti si chtějí hrát... Laura vyrůstala v sirotčinci na mořském pobřeží a po třiceti letech se spolu s manželem a synem vrací do míst dětství. Ráda by znovu otevřela opuštěný ústav jako domov pro postižené děti. Její syn se však na novém místě začíná chovat zvláštně a Laura se pomalu přesvědčuje, že starý dům má své hrůzostrašné tajemství, o kterém neměla ani potuchy! (oficiálny text distribútora)
(viac)Recenzie (968)
Pekne natočené, ale dosť nuda. Nebyď toho konca, tak mu dám menšie hodnotenie. Španiely vedia točiť aj lepšie horrory. ()
Evropa teď v hororovém žánru dokonale válcuje zbaběle remakující Spojené státy. Vpravdě ideální ukázkou jsou tituly z britských ostrovů, od severských filmařů a právě ze (na první pohled) slunného Španělska. Je tu totiž potemnělá, hezky postaru a klasicky pojatá duchařina, která zamrazí o poznání více než všelijaké amputace, vřeštící teenageři a litry nekontrolovatelně stříkající krve. Především ale precizní řemeslo, které je spíše než hororem velmi vydařenou rodinnou tragédií. Sympatická Laura v ní má zvláštní citové pouto k sirotčinci, ve kterém vyrůstala a který by nyní ráda předělala na dětský domov pro různě nemocné a handicapované děti. Nic velkého, „jen“ pomoc několika dětem s nemilým údělem. S manželem Carlosem, chápavým lékařem a adoptovaným synkem Simónem, nevyléčitelně nemocným snílkem a čiperou, se tak vrací na místa, která jí dala pevné základy do života. Jenže tohle rozvrzané místo není tak úplně v pořádku. Začne to Simónovými neviditelnými kamarády a podivnou sociální pracovnicí, skončí bezmocným hledáním ztraceného rodinného štěstí. Nejednou si vzpomeneme na snímek Ti druzí Alejandra Amenábara, jindy na fantasy úniky režisérova „učitele“ (a producenta snímku) Guillerma del Tora, možná i na nějaký ten klasický Hitchcockův thriller. I když nás hororová klišé tu a tam pozvednout ze židle, tak je mnohem více důvodů k radosti. Je to zejména způsobené naprosto DOKONALOU atmosférou, velice jemně budovanou, která má gradaci už od úvodních titulků (které jsou navíc nesmírně svěží a originální) a tohle vrzající schodiště a rezavý kolotoč si budete v houstnoucím průběhu děje pamatovat ještě dlouho po finálním zúčtování. Velice potěší i herecké výkony, včetně těch okrajových. Nelze přehlédnout například věrohodného Fernanda Caya coby Carlose, v hlavní roli se ale dějí úžasné věci. Belén Rueda (oscarový Hlas moře) je totiž bojovná a křehká zároveň, ideální představitelka silné ženy, která se nehodlá smířit s rezignujícím okolím. Nezbývá než čekat, s čím celovečerní debutant Juan Antonio Bayona přijde příště.. ()
Sirotcinec vo mne vyvolaval podobne pocity, ako aj film TI DRUZI (2001) s Nicole Kidman, ale mal asi len 2 nevyhody. Bud sa mi thriller Ti druzi pacil viac, alebo ma neskory cas po 23:00 unavoval natolko, ze to nedokazal zachranit ani dobry mysteriozny scenar rovnako od spanielskeho rezisera, ako aj Ti druzi. Urcite dam Sirotcincu niekedy druhu sancu, avsak zatial zostavam pri troch hviezdickach... 25.12.2009 ______ Belén Rueda - (Laura) +++ Fernando Cayo - (Carlos) +++ Roger Príncep - (Simón) +++ Mabel Rivera - (Pilar) +++ Montserrat Carulla - (Benigna) +++ Andrés Gertrúdix - (Enrique) +++ Edgar Vivar - (Profesor Leo Bálaban) +++ Geraldine Chaplin - (Aurora) +++ Produkcia: Guillermo del Toro +++ Hudba: Fernando Velázquez +++ ()
"Hlavně si to pusť večer, tak to je mnohem lepší..." Tak přesně tohle mi poradila kamarádka, díky které tento horor mám. A musím říct, že měla pravdu. Sirotčinec není ale klasickým hororem v pravém slova smyslu, je to spíše výborně promyšlena duchařina. I když tam těch hororových prvků není moc, tak věřte, že ty, co tam jsou, tam opravdu patří (to znamená, že vás dokážou vylekat). Pozor, teď přijdou SPOILERY!!! I když jsem si chvíli myslel, že za ten konec budu muset jednu strhnout (jasně, našla ho mrtvého, takže vlastně splnila to, co děcka chtěly, proto mohl Simon obživnout) ale naštěstí je tohle španělský horor, takže poslední minuta mě utvrdila v tom, že si El Orfanato tu pěti hvězdu fakt zaslouží. A Belén Rueda je dost pěkná. :-) ()
Podobne ako viacerí pozitívne zasiahnutí komentujúci, aj ja oceňujem jemnú duchárčinu bez potreby zbytočnej brutality a triviálnych vybafnutí. Čo ma v porovnaní s nadšencami až tak nezasiahlo, bol nielen prepraný námet, ale aj úzko s ním súvisiaca konečná pointa a záver, ktoré som už nejaký čas očakávala. Áno, tento film si treba vychutnávať a nechať si behať mráz po chrbte... a keby som sa nebola chvíľkami nudila, lebo som chcela trochu pridať tempo a príbeh posunúť, keby ma vyvrcholenie bolo viac prekvapilo, určite by som aj ja dala 4*. Lebo atmosféru a emocionálnu silu to naozaj má. ()
Obtížné hodnocení. El Orfanato je velice kvalitní a pěkný film, na zkušenějšího diváka ovšem působí dojmem, že nebyl vytvořen, nýbrž (sic opravdu profesionálně a umně) sestaven a to z dílů vyrobených na zakázku u jiných "firem". Hlavní dodavatel a patron filmu Guillermo del Toro přivezl neutěšené a drásavé stíny minulosti, dětské postavy, fyzické deformace, synkretické propojení hororu s pohádkou a krapet vizuální stylizace; záběrování v chodbách sirotčince a (zejména) práci se zvukovými efekty obstarala firma The Shining a spol, pro scénu s médiem poslali tvůrci jednu velkou tatru do skladu společnosti Poltergeist a větší znalci žánru by si jistě všimnuli i spousty dalších paralel s ostaními snímky podobného ražení (Lauřin pád naznak do vany je nachlup totožný se stejnou scénou v Dawn of the Dead)....Prostě pokoukání je to věru příjemné, jen kdyby jej nekazil neustálý pocit, že Bayona ani na chvilku nespustil jedno oko z příručky "Jak točit horory dle osvědčených vzorců". Zážitek notně nakonec vylepší výborně vypointovaný konec, jenž šokuje diváka otupělého mnoštvím klíše, nadobro smyje zápach výrobní linky a dodá celému filmu hlubší a zajímavější význam, než by se do té doby dalo očekávat. Konec holt svádí k hrábnutí do vyšších hvězdných sfér, jenomže jak můžu dát čtyřhvězdičkové hodnocení filmu, který mě pořádně popadl až v poslední desetiminutovce? Tak jak tak, El Orfanato řadím mezi ty lepší filmy, které rok 2008 přivál do našich kin a zdůrazňuji, že jeho ignorací byste se mohli připravit o skvělý zážitek. 70% ()
Přestože filmy tohoto typu nevyhledávám, tady mě přeci jen přemohla zvědavost a nelitovala jsem. Bruslení na tenké hraně mezi realitou a světem zemřelých, kteří zde "uvízli" se zdařil výborně. Po dlouhé době jsem opět viděla Geraldinu Chaplin (bývala má oblíbená ze Saurových filmů), která tu na mě spíš než médium působí jako někdo z dimenze těch mrtvých. Dokonce závěr příjemně překvapil, co jiného by se nabízelo lépe, než sklouznout ke kýči, chlapec "vstane z mrtvých - duchové zmizí a vše je mnohem lepší než dřív". Tady se tak nestalo a díky za to. ()
Za vytrácejícími paprsky slunce se probouzí lidskému oku neviděné, jen na jistý okamžik poodkrývané dětské duši... tak zranitelné, slaboučce tetelící, poznenáhlu bující, sílící, živené fantazií, vírou a poznáním. A v tu chvíli zaslechnout uchu příjemně lahodící vytrvalé vábivé pobízení..."jen pojď mezi nás..." Vždyť nelze zadržet toho, kdo vtažen neutuchající zvědavostí, okouzlen nepoznaným, nabídkou opojné radosti je vlákán do tenat, oblouzen zdánlivým štěstím, později sice prozřen, nucen ale navždy setrvat, hledajíc stále ten skutečný poklad. ()
Zezačátku až do tří čtvrtin filmu mi to připadalo naprosto příšerné, jak děj, tak kamera atd. Konec byl malinko zajímavý, ale určitě neměl nárok zachránit celý film. Slabota. ()
Napriek brutálnej atmosfére som mal s filmom podobný problém ako pri The Others s Nicole Kidman a to že ma dosť zožierala nuda. No na druhej strane keď došlo k pointe okamžite moje hodnotenie poskočilo o hviezdičku a začal brainstorming pretože tá pointa ja tak skvelá že som si povedal „Wow“ a podobne ako pri The Sixth Sence ďalšie zhliadnutie považujem za nevyhnutné. ()
Tam kde už Američania a Japonci nemajú čo hororovými ducharinami povedať, prichádzajú Španieli. V Del Torovej produkcii vznikol horor, ktorý po dlhšom čase zdvihol laťku kvality hororov opäť smerom nahor. Atmosféra sa buduje postupne a funguje naozaj skvele. Herečka B. Rueda nesie celý film na svojich pleciach a drží sa statočne. Je naozaj presvedčivá a na úlohu matky zahrala skvele. Vyvrcholením je dobre vygradované a vypointované finále. Záver je minimálne rovnako dojímavý ako strašidelný. Neviem či sa mi niekedy stalo, aby som cítil zároveň smútok i strach. Celkovo jeden z najlepších duchárskych hororov od čias Šiesteho zmysla. Del Toro môže byť na režiséra a celý realizačný tým právom hrdý. DVD trestuhodne bez akéhokoľvek bonusu. 80%. ()
Co se týče konce tohoto jinak průměrného duchařského snímku, tak ten mi dokázal rozproudit krev v žilách jako dlouho nic. A když jsem poté začal zpětně přemýšlet nad předchozími scénami (hlavně s chlapcem-pytlíkem), vše do sebe tak krásně zapadalo! Je to chytré, a bylo mi z toho příjemně dusno. Vedle tohoto snímku je (trochu) podobný Šestý smysl jen lehkým čajíčkem. Nepamatuji se, že by mne pointa servírovaná spolu se šokovaným výrazem Bruce Willise dostala tak, jako právě posledních deset minut Sirotčince. Jinak vtipné je, že na víkend 09.01. - 10.01.2010 jsem se rozhodnul pro dva hororové filmečky, jež dopřeju mým hladovým očím, a ani jeden z nich přitom tak docela podmínky žánru nesplňoval (ten první je Carriers)! Film Antonia Bayona je sice příjemně mrazivý a občas i ledově nepříjemný, ale je to spíše zručně natočená duchařská povídka křížená detektivním příběhem, která nikam nespěchá. Kdybych měl vyzvednou ještě jednu další věc, byla by to určitě scéna s médiem, které dům navštíví. Celkově vzato jsou to zasloužené čtyři hvězdy. ()
ŠOK!!!...Och, jak rád bych napsal, že Sirotčinec je po dlouhé době horor, který mě profackoval a uložil do postele s pocitem děsu a toho, že rozvrzané kolotoče už pro mě nikdy nebudou znamenat to, co dříve. Bohužel. Prostředí sirotčince je hrozivé, ale prostě vrzání podlahy či siluety viděné pod prahem dveří, nejsou tím, čím by tento "bárák plný dětí" mohl zaujmout. Kdyby se vše více soustředilo na okolí, třeba právě na skrýš v jeskyni, mohlo vše být dokonalé. Kochat se tedy můžeme jen dokonalým výkonem Belén Ruedy v roli matky-chůvy-detektivky-nervově zhrouceného člověka. Finále mohlo rozhodnout o ortelu, ale ani to ve mě nezanechalo nějaké větší emotivní jizvy...Jak říkám, škoda. Nicméně můj názor na horory se nemění. Já totiž pořád doufám, že jednoho dně přijde něco velkého, co mě nervově zničí....70% ()
Tohle dílko není zas tak obšlehnuté. Jak komentuje Matty, má nový rozměr (matka nehledala adoptovaného syna, ale cestu k němu). Podle mě je to dost výstižné. Hororová tématika je poněkud úzkoprsá, takže žádný supernový motiv už asi nepřinese. Pokročila akorát ve vytváření co nejhnusnějších příšer, mrtvol, stvůr apod. Sirotčinec takový není, má skvělou napínavou atmosféru, pohádkové vyprávění a několik originálních detailů. Myslím, že i "španělskost" odlišila Sirotčinec od mu podobných hororů. ()
Bohužel své hodnocení nemohu zvýšit:( Atmosféra přímo výborná ale z některých scén šlo udělat pravé peklo, což se bohužel nekoná. Například scéna s vymítačema si o podobné vyústění přímo říkala. Nervy napnuté k prasknutí a výsledek prakticky žádný. Stejně jako hra se zapykáváním. Jinak oceňuji přece jen že Sirotčinec působí originálně jak svým provedením tak svou těžkou předvídatelností. Herecké výkony jsou výnikající. ()
Tak tohle byl fakt blbej film! Ještě teď mě bolí žaludek. Nikdy víc. A rozhodně doufám, že si ještě párkrát v životě u hororu řeknu to samý- o tom přece horory jsou ne... ()
Slyšela jsem na "Sirotčinec" převážně chválu a ve spojení se jménem Guillerma Del Torra, který si mě dokázal podmanit snímky "Devil's backbone" a hlavně "Faunovým labyrintem", bylo mé očekávání vysoké. Až příliš vysoké, protože jsem první dvě třetiny filmu s lehkým zklamáním koukala na mix horroru a psychologického dramatu, co sice nepostrádal tísnivě temnou atmosféru a předváděl dokonale zvládnuté řemeslo, přesto se jednalo o víceméně standardní duchařinu, jakých se točí tři prdele do roka. Nenudila jsem se, sem-tam jsem se i lekla (musí ta hudba pokaždé tak zařvat, kurňa?), nicméně přidaná hodnota byla 0,0 a průběžné hodnocení se drželo na třech hvězdičkách. V závěrečných 25-ti minutách začal děj dle očekávání gradovat... ovšem vyústění jsem rozhodně nepředvídala, tušení s poznáním mě zasáhlo až současně s hlavní hrdinkou. Žádná přeslazená banalitka, kdepak, pecka přímo mezi oči! Díky těm několika mrazivým vteřinám před koncem ráda uděluji čtvrtý puntík - jen málokterý film mě totiž poslední dobou dokáže překvapit. No, Bayone, to ses pochlapil, možná si tě zapamatuju i bez Del Torra... Pochlapila se také představitelka hlavní role, vystřihla opravdu přesvědčivou matku - bojovnici. Vadil mi snad jedině její manžílek, takový nevýrazný, nesympatický typ, ale ten naštěstí nebyl nijak podstatný. Přemýšlím, jestli bych nezvedla hodnocení, kdyby se vynechalo konečných konejšivých cca 8-10 minut... možná jo. Závěrečná vysvětlovací minutka "pro blbé" byla imho zbytečná, nevadila mi však. Nakonec tedy spokojených 71%. Podruhé už se dívat nebudu, se znalostí pointy by film akorát ztratil kus kouzla. ()
Neoriginální... pročítám si různé komentáře a všude vidím pouze propíranou neoriginalitu... no a? Nebýt originálním ještě neznamená kopírovat tvorbu jiných - Sirotčinec má svůj vlastní ksicht, navíc je po všech stránkách natočen natolik zručně, že si se všemi hypotetickými předobrazy může s ledovým klidem vytřít zadek. Scénář i režie od samého začátku hrají s divákem klamavou hru, z čehož pramení celá plejáda infarktových situací, respektive úvah o možném dalším vývoji. Kamera za znění hrozivé hudby nepříjemně pomalu najíždí do tmavých prostor, snímá pohyb dveří na opačné straně domu, očekávání lekaček protahuje na neúnosnou míru aby nakonec střihem přešla do další scény, bezostyšně nechává explodovat šok v nejméně očekávané chvíli a k potěše oka také kouzlí moc pěkné obrázky. Tempo děje je učebnicové, bez hluchých míst, scénárista šikovně proplétá mysteriózní a hororovou linku s tou rodinně-tragickou a vkusně servíruje nápovědy pro diváka. Závěrečná pointa nevyrazí dech, ale pozmění domnělé skutečnosti a vrhne nové bolestné světlo na celou událost. Dále oceňuji, že je film i přes jistou dějovou komplikovanost naprosto jasně srozumitelný. Obrovským kladem je Belén Rueda, takový herecký koncert v podání jedné osoby jsem v žánru neviděl už hodně dlouho - vyrovnávání se se ztrátou syna, panika, boj se šílenstvím, zoufalost - ta ženská by ani nemusela mluvit a vše by bylo jasné. Slušní jsou i ostatní herci a dialogy psal konečně zase jednou někdo, kdo nemá v hlavě nasypanou jen pracovní povinnost nebo rovnou kýbl imbecility. Celkově prakticky bezchybný mysteriózní horor (slušelo by se říci, že spíše taková strašidelná a smutná pohádka pro dospělé). Ještě musím dodat, že v závěrečných minutách jsem cítil určité dojetí a sakra - to vůbec není málo. ()
Po Šestém smyslu konečně kus dobré duchařiny, který vás na pokoji nenechá. Já osobně se bál skoro celý film, perfektně udělané zvukové efekty, výborné herecké výkony a hlavně originální příběh u kterého je atmosféra tím největším lákadlem Mnoho lidí se u typických hororů, - kde je pako s nožem a zabíjí - směje, ale tohle jsou teprve psycharny!! 8/10 ()
Sirotčinec má dobrý příběh se zajmavou pointou, ale k tomu aby to byl dobrý horor tomu chybí větší porce napětí. A to je škoda, protože ostatní ingredience jsou kvalitní. Vždy, když už to vypadalo, že se přijde nějaká lekačka, tak čekám, čekám a ono nepřišlo noc. Škoda, protože například vizuálně je film silný. Myslím, že se mohli tvůrci dát trošku víc práce s vystupňováním napínacích scén ()
Reklama