Réžia:
Ilmar RaagScenár:
Ilmar RaagKamera:
Erçin KarabulutHudba:
Timo SteinerHrajú:
Vallo Kirs, Pärt Uusberg, Lauri Pedaja, Paula Solvak, Mikk Mägi, Riina Reis, Joonas Paas, Triin Tenso, Kadi Metsla, Virgo Ernits, Karl Sakrits, Laine Mägi (viac)Obsahy(2)
Sedm kapitol ze života studentů jedné blíže neurčené estonské střední školy. Introvertní Joosep se stal terčem nejapných her svých spolužáků, které dráždí svou uzavřenou povahou. Žerty postupně přerostou v šikanu, jež vyústí v tragédii - k překvapení všech - i diváků. Mrazivé svědectví o ponižování lidské důstojnosti. (oficiálny text distribútora)
Recenzie (1 018)
To, čo som prežívala počas celého filmu sa inak ohodnotiť nedá. ()
Ačkoli je to celé přehnané, tak film na člověka zapůsobí tak, jak by měl. Na Estonsko je to obdivuhodný výkon. Dobré také je, že film člověka dokáže udržet u sledování a nedostaví se žádné nudné momenty. Podobné filmy jsou pro svůj motiv velmi oblíbené. Klass není dokonalý film o šikaně, ale určitě stojí za zamyšlení a po strhujícím závěru jen těžko popadnete dech. 85% ()
Nevím jestli to tak chodí na všech školách a hlavně nevím jestli v Estonsku je tohle běžné, ale tohle bylo dost drsné a divím se, že s tím někdo něco nedělal a že to muselo dojít až do toho bodu, který už je taky moc, ale nevidím do hlavy hlavních hrdiný a jaké to "šikanování" pro ně mohlo být, že se odhodlali udělat to, co udělali... jestli to je podle skutečný události... ()
Výborné, konečně v plné své obnažené hrůznosti...šikana a její důsledky.!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!! PS: Trochu se mi nelíbilo pár věciček, ale drobných.. ()
Film o šikaně, o nebezpečí stádnosti. Zmanipulovaná třída několika pubescenty zprvu nečinně přihlíží a následně se aktivně zapojuje do šikany spolužáka. Šikana je ze začátku formou urážek a převážně slovní. Pouze jeden se spolužák se oběti zastane a dav se tedy vrhá i na něj. Útoky jsou však jiz fyzické, jako trest za chránění a přijímání ochrany. Samozřejmě proti zdivočelé smečce pubescentů, kteří si před sebou navzájem dokazují sílu a odvahu nemají oba postižení jakoukoliv šanci. Divák tak sleduje totální bezmoc obou chlapců, neschopnost řešit první náznaky šikany od vedení školy až po pozdější fázi snahu rodičů situaci řešit. To však události o to více katalyzuje. Oběti navíc nejsou schopné pomoc aktivně hledat, teror v sobě dusí a věří, že ustane. Ten je však stupňován až za neúnosnou hranici. Film je prý natočen podle skutečné události. Je žkoda že v závěru se nedozvíme více o vyšetřování a závěrech tohoto incidentu. S hrůzou si říkám, kolik takových Joosepů nevzalo do ruky revolver, šikanu trpělově snášelo, dochodilo střední a následky psychického teroru si odneslo dál do života..... Brrr Tento film bych pouštěl ve školách. ()
Zkažená mládež jakožto psychologický snímek o školní šikaně představuje přesně to, co od ní divák před zhlédnutím očekává. Dokáže bez problémů šokovat svým násilným a psychicky nahnutým obsahem a vyvolat v publiku silné emoce a starost o osudy hlavních hrdinů. Reálné zobrazení jejich utrpení a nekonečného ponižování je tak znepokojující, že každý ho nevydrží sledovat až do konce, i když se na plátně vlastně nic oplzlého nebo nesnesitelného za celou dobu neobjeví. V tomto ohledu je film zvládnutý na jedničku z hvězdičkou a neměl bych problém dát mu plné hodnocení. Ovšem i přes všechnu tu snahu jsem se nedokázal plně ponořit do příběhu a zbavit se vědomí, že to všechno se děje pouze v televizi. Prostě a jednodušše mne vůbec nezaujala ta filmařská stránka, chyběl mi tu ten tvůrcovský elán, s nímž by se měly takové etické náměty zpracovávat, a i přes naprosto smysluplný a skvěle gradovaný příběh nemůžu odhlédnout od toho, že snímek ve mně svým chladným pojetím žádný dlouhodobý dojem nezanechal. Zmiňované Zlo mezi námi mi vychází v tomto souboji určitě jako vítěz.. ()
Do Estonska jsem se vždycky chtěl podívat. Do včerejška... Sotva jsem se vyškrábal zpod stolu po Honu, zašvihala mě zpátky zlatá estonská mládež. Snad první film mého života, ve kterém by zasloužili nakopat do prdele úplně, ale úplně všichni. Čtu tady výtky, že silné téma dovedené do přehnanosti zastínilo jinak průměrné zpracování. Že pocit totálního odrovnání ještě neznamená čupr práci. To jsou moc hezké teorie, až potkám na ulici nějakého magora s pistolí, určitě mu to řeknu. Já totiž občas když koukám na film, nevidím jen plátno, ale i svět kolem sebe. Nebo alespoň jeho část. A to je mi pak úplně jedno, jak si film stojí na poli řemeslnickém, protože si myslím, že je tady mezi námi za trošku jiným účelem, než aby zaujal filmové kritiky. (Challenge Tour 2015, film č.11) ()
Kdy se podobné filmy začnou točit u nás? ___ Silné téma a příběh je to, o co se Třída opíra především. Vizuální zpracování je moderní, ale nepřehlučuje, střihové koláže se omezují na úvod jednotlivých dní. ()
Zajímavé je porovnat si tento snímek s van Santovým Elephantem. Je až zarážející, jak záleží na motivaci, aby jste se na prakticky totožný hrůzný čin dívali úplně jinak, ba ho dokonce v případě Klass považovali za pochopitelný. Jenže právě proto, že si to ta banda spratků zasloužila, nepůsobí Klass tak odstrašujícím a šokujícím dojmem jako právě Elephant, kde si dva magoři chtěli prostě jen “pěkně zastřílet” . Každopádně oba filmy, bohužel inspirovány skutečností, by měli být promítány školákům. ()
Jak mi to ze začátku připadalo nemastné neslané, tak jsem ke konci nedokázala polknout jinak než na sucho. Hodně syrový kousek. Ale když dneska kolikrát vidím a slyším, jak se ta omladina chová po hospodách apod., tak se ani nedivím, co se na tom světě kolikrát stane. Klass je poměrně zajímavý kousek dávající jednu možnou odpověď na to, co se děje v hlavách dnešní mládeže, než přijde do školy s kvérem... 70% ()
S týmto filmom mám niekoľko teoretických problémov. V prvom pláne sa jedná o realistickú sondu do života jednej triedy na strednej škole, ktorá sa svojim formálne dokumentárnym pojatím blíži tradičnému severskému uchopeniu ťažkých tém a príbehov s prídomkom "podľa skutočných udalostí" (jedným z najlepších príkladov za uplynulé roky sa javí nórsky fakticky presný Nokas). S tým sa však bije uchopenie mnohých situácií a veľmi kolísavé gradovanie deja, kde je v jednej chvíli dianie na prvý pohľad banálne, a vzápätí sa dostáva do vrcholného extrému (pláž), ktorý navyše nepôsobí práve dvakrát uveriteľne. Ďalšou vecou je vývoj hlavnej postavy; nenadarmo je spomínaný Victor Hugo a jeho romantický hrdinovia, práve takýmto romantickým (a do značnej miery idealizovaným) hrdinom sa stáva Kaspar, ktorého náhly prerod nie je ničím viac než účelnou scenáristickou otočkou o 180 stupňov. To čím ďalej, tým viac podrýva divákovi predostieraný realizmus a naturalizmus, a chladné, rozhodne však nie triezve pojatie šikany a spoločensko-sociálnej otázky vyznieva čiastočne do prázdna. Navyše Raagov svet je až príliš čiernobiely a postavy v ňom sú často náchylné k mentálnym poruchám a skratovému správaniu nielen u detí, ale aj v prípade dospelých, teda učiteľov či rodičov. Film je však napriek tomu dostatočne odvážnou a pôsobivou výpoveďou o súčasnom stave spoločnosti, ktorú by nemal vynechať žiaden divák. Hercov a výkony netreba komentovať, bez výnimky na výbornú, a soundtrack je absolútna bomba. Film v závere ponúka jednoduchú úvahu: zostať a viezť sa s ostatnými, alebo vystúpiť a vydať sa proti prúdu? 80% ()
" Mám jít dovnitř? - Jdi ven. - Děkuju. " ()
Ilmar Raag věděl naprosto přesně, co chce natočit. Nezdržoval se žádným podrobným psychologickým rozborem jednotlivým postav a stvořil přímočarý snímek o šikanovaném Joosepovi a Kasparovi, kterého už nebavilo neustálé ponižování spolužáka netečně sledovat. Násilí se však stupňuje, třída dál poslušně plní rozkazy nagelovaného pitomce Anderse a já jsem se nemohl dočkat předvídatelného finále, ve kterém režisér skvěle podtrhl reálný základ snímku amatérským ovládáním zbraně obou nervózních mstitelů. Zahanbeně se musím přiznat, že jsem v jednu chvíli začal propadat panice, že některý z mistrů oboru šikanského unikne spravedlnosti a jsem moc rád za způsob, jakým snímek skončil. ++++ Pokud někdo ze zdejších uživatelů prožívá cosi podobného, tak by si měl před napodobením konečného řešení s chladnou hlavou uvědomit jiné možnosti, které by mu mohly zaručit pokračující životní funkce. Dle mých zkušeností jsou tři: 1. Odejít na jinou školu a případnou pomstu na organizátorovi ponižování si vychutnat nejlépe za studena, 2. Prokázat, že je větší "magor" než ostatní, protože pak by se báli jeho nevyzpitatelnosti (viz. šílený Kaspar mlátící kolem sebe židlí), ale tuto pověst je třeba dále udržovat občasnými pychopatickými činy, 3. Znemožnit vůdce - podle svých schopností buď fyzicky, psychicky, internetově nebo prostým zařízením vyhazovu ze školy. To vše se dá vykonat dřív, než se stane mrtvou hvězdou večerních zpráv. ()
Velmi drsná sonda do problematiky šikany ve školních lavicích v estonském balení! Film mi připravil opravdu silný autentický zážitek, po kterém mi nebylo úplně nejlépe. ()
není mnoho takových filmů, které ve vás vaří emoce... nenávist a bezmoc mě provázely celým snímkem a přestože nešlo o nijak extra originální a nečitelnou záležitost, pět hvězd si za dokonalé provedení tenhle film určitě zaslouží... 90% ()
Film natočený s mladistvým elánem o bolavém tématu. Výborná gradace a závěrečné dějství je hodně silné. Některé konkrétní momenty bych však raději vynechal. ()
Celé se to odehrává pomalu jen ve třídě. Nesmyslně přihlížejí učitelé a nic nedělají, že jim to nebylo divné. Učitelé mi přisli jak slepý. Rozhodně to není špatný film, ale čekal jsem víc. Nebýt výborného závěru, tak bych to snížil ještě o stupeň. Jo a pokud se nepletu, neříkal, že má Kaspar jen 8 nábojů? Já jen, že vystřelil trošku víckrát nemyslíte? No nevadí... 6/10 = 60% ()
Není to čistých pět hvězd. Na to je film moc naivní. Ovšem z druhé stránky jsem už tak dlouho necítil při finishi filmu tu autentičnost. Nevybitá agrese přímo z ruční kamery a rychlých střihů sálala a dováděla tak spolu s vygradovanou fabulí film do hrozných obrátek. Z pohledu dramatického byla zápletka předem odhadnutelná a jelo se celý film na jistotu, tedy klasicky uchopené téma, které nepřináší nic nového. Z pohledu stylistického jde však o naprosto ultimátní záležitost... ()
Syrové, realistické drama o školní šikaně, které je působivé právě svým skoro dokumentárním způsobem vyprávění. Neznámí herci a patrně i minimální rozpočet dodávají filmu ohromnou dávku autenticity. Nejde u něj (a tvůrcům nepochybně nešlo) o veliké ušlechtilé umění, ale o přenesení vlastní naléhavosti na diváka. Jestliže se tomu divák nechce programově bránit, tak to funguje. ()
Rovno vám načrtnem dve malé, nepodstatné chyby a ďalej sa budem sústrediť iba na kladnú stránku. 1. Príšerný cz dabing (samozrejme, to neovplyvňuje moje celkové hodnotenie, keďže za dabing nezodpovedá nikto z filmového štábu) 2. Vážne sa celá trieda pozerá na takúto situáciu len čisto pásivne? Žiadne námietky? No, budiž.. __ Mimo toho som zažil jeden neskutočne deprimujúci zážitok. Deprimujúci však v dobrom slova zmysle. Príbeh sám o sebe mohol byť skutočný, avšak jeho spracovanie bolo až pres príliš extrémne poňaté. Beriem v úvahu, že arogantní hlupáci šikanovali jedného "outsidera"..fajn. Ale dokonca ani dievčatá nevedeli zasiahnuť? Smutné. __ Keď si odmyslíte až nehorázne veľkú necitlivosť a antipatiu spolužiakov, neexistuje snáď žiaden dôvod nenasoliť plné hodnotenie. __ Celkové spracovanie zapácha onou, "neholywoodskou" lacnosťou. Ale vadí mi to snáď? Nie, práve naopak. Čo sa týka hercov, ktorí ani hercami pravdepodobne neboli - ich výkony považujem za mimoriadne realistické a dovolím si povedať, že niektorí hrali lepšie než súčasné hviezdičky filmového plátna. Autentické, tvrdé, depresívne. ()
Reklama